330 Slägtet Salmo. 
sen. Kroppen är betäckt af små fjäll. Färgen är ofvan oliv- 
grönaktig, och på nedre delarne af kroppssidorna och på buk- 
sidan blekt gulaktig. På ryggen äro temligen talrike smärre 
rundade mörke fläckar och på gällocken bakom ögat en eller 
ett par sådane, och på kroppssidorna äro de vanlige, äfven stirr- 
stadiet tillhörande, vertikale mörke tvärfläckarne, 10 till 11 till 
antalet. — Då ynglet är mycket mindre, eller vid en total- 
längd af 28 mill. innehålles största kroppshöjden äfven omkr. 
5 ggr i denna längd, och stjertens höjd framom stjertfenan ut- 
gör nära !/; af kroppshöjden, och innehålles nära 2:ne ggr i 
de längste stjertfenstrålarnes längd, och hufvudets längd utgör 
fp af totallängden. Nosens längd utgör något mera än !/, af 
ögats längddiameter, och denne utgör ungef. 1/, af hufvudets 
längd. Bröstfenans längd innehålles väl 6 ggr, och den samma 
af stjertfenans längste strålar ungef. 7 ggr i totallängden. Stjert- 
fenan är grundt urringad, med afrundade hörn, och längden af 
dess mellerste strålar utgör mera än ?/, af den samma af dess 
längste d:o. Fjäll saknas. Äfven vid denne storlek har den 
mörke vertikale fläckar på kroppssidorna, till ett antal af 9 till 
10, och en liten mörk fläck på locket, men de runde mörke 
fläckarne på ryggen saknas, och sidornas fläckar äro ej så starkt 
markerade och till en del temligen långt åtskilde. Fjäll sak- 
nas helt och hållet. 
Det nykläckta laxynglet är af 14 till 15 mill:s längd och 
1 !/, mill:s höjd, och bär under buken en mycket stor qvarva- 
rande äggsäck af oval form och af omkr. 8 mill:s längd och 6 
d:o tjocklek. Det har ögon och mun och de vanliga embryonal- 
fenorna. 
Lekdrägten är vexlande efter ålder och kön och är mera 
utmärkt hos de äldre än hos de yngre, och i synnerhet hos den 
äldre hanen, men karakteriseras hos alla genom en dunklare 
och på buksidan mer eller mindre sotig och smutsig färg och 
en mer eller mindre tjock och slemmig ytterhudsbeläggning på 
fjällen och ett blekt, gråaktigt kött!). — Hanen utmärker sig 
företrädesvis derigenom, att hans underkäke emot främre änden 
är mera än vanligt böjd uppåt och vid spetsen utrustad med 
1) Det är på grund af denne köttets färg, som, enligt hvad redan 
ofvan blifvit anfördt, både hanen och honan i denna drägt i förening med 
dem af den följande arten vanligen kallas grålax. 
