Blanklaxen. 343 
Gälhinnornas strålar äro sabelformige, med trubbige spetsar och 
de tilltaga i storlek och bredd bakåt, så att de bakerste äro mera än 
dubbelt större och bredare än de främste. 1:ste gälbågens gälräfs- 
tänder äro hos de äldre alla tillspetsade, och vanligen 20-—22 
till antalet. De nedra svalgbenen äro aflånga och något trind- 
lagda samt likna till formen mycket de föregående ossa cera- 
tobranchialia, och äro af ungef. samma längd som det närmast 
till dem varande paret af dessa, men de äro dock icke långs 
bakre eller undra sidan urhålkade såsom de. Vid deras bakre (inre) 
kant hafva de å midten en liten utvidgning, som baktill slutar 
med en mer eller mindre tvär afsats, hvilken hos stora exem- 
plar af följande arten endast är svagt antydd, men jemte utvidg- 
ningen helt och hållet saknas hos de yngre af den samma. På 
deras främre kant sitta i en rad omkr. 8$—9 kortare gälräfs- 
tänder, som alla äro tillspetsade, ehuru de innerste äro mycket 
små. Hos den följande arten äro nästan alla dessa gälräfstän- 
der föga utbildade och hafva formen af ruggige knölar. På den 
nämnda utvidgningen äro de långs bakre kanten beväpnade med 
en rad af smärre krökta och spetsiga tänder och stundom in- 
nanför denna rad med endast en eller annan sådan tand, då 
deremot den följande artens undre svalgben derstädes äro be- 
väpnade med 2—53 rader af dylika tänder. Gälräfständerna å 
de 3:ne föregående paren af o. ceratobranehialia äro 1 allmän- 
het fullständiga och mera utbildade än de samma hos följande 
arten, der de äro kortare och till icke ringa del knölformiga. 
— Kotornas antal är 59 till 60, och af dessa höra enligt Marm 
33 och enligt Krörer och vår egen iakttagelse 35 till bålen. 
På större delen af bålkotorna, räknade framifrån, äro neural- 
bågarne rörligt fästade i fördjupningar å öfra sidan af kotkrop- 
parne, och neurapophyserna utlöpa i långe och smale neural- 
taggar, som äro skilde från hvarandra (d. v. s. de å samma 
kota äro icke såsom vanligt sammansmälte) å en stor del af 
dem. De 3—4 sista kotorna 1 stjerten äro heterocerkt uppsti- 
gande eller böjda uppåt, och de flesta af de stjertfenan bärande 
skifvorna äro derför fästade å undra sidan af de bakersta stjert- 
kotorna, och stjertfenan följaktligen egentligen heterocerk, ehuru 
den till utseendet är homocerk!). Stjertens neural- och hemal- 
1) Det är enligt A. KÖLLIKER (Uber das Ende der Wirbelsäule der 
Ganoiden und einiger Teleostier. Leipzig 1860, p. 23, Taf. IV, fig. 1—4) 
inre heterocerki. 
