5354 Slägtet Salmo. 
de senares. BarrurtH hade nemligen erfarit, att den sterile 
blanklaxen hade i hafvet utanför Rheins mynning varit utsatt 
för förföljelser af sälar — ett förhållande som man för öfrigt 
iakttagit på många andra ställen — och deraf drog han den 
slutsatsen, att den uppgick i Rhein för att undvika sina för- 
följare. Sälar gå emellertid ofta rätt långt uppför floder"), så 
att blanklaxen vid en sådan uppstigning åtminstone icke för 
det första derigenom undslapp sine förföljare, och dessutom är 
det tydligt, att sälarne förfölja både de sterile och de köns- 
mogne, "men äro sannolikt mest begifne på de förre, som äro 
fetast. — Genom flerfaldiga i England och Skotland anstälda 
försök medelst märkning af utsläppte blanklaxar i stirr- och 
forellstadierna hafva redan SHaw och Younc och efter dem flere 
andre utrönt, att blanklaxen i allmänhet, då den ur floder och 
strömmar vandrar till hafvet, återkommer till de ställen, der 
den blifvit utkläckt, och detta förhållande utgör en af de för- 
nämsta grunderna för den artificiella laxodlingens ekonomiska 
fördelar. Äfven äldre blanklaxar återgå enligt samme författare 
i allmänhet till de strömmar, der de förut varit och hvarest 
de tillbragt sitt ungdomslif. Uti England har man erfarit 
många exempel derpå. Hos oss förekom i tidn. Nya Dagligt 
Allehanda, N:o 177 för år 1873, en uppgift, att G. v. YHrEn 
anbragt märken å någre i Bohuslän fångade och utsläppte 
blanklaxar, och att en hona, som blef fångad och utsläppt den 
20/,, 72, vägande 12 skålpund, återigen blef fångad å samma 
ställe den 19/, 73, vägande 17/; skålpund. — Under sina van- 
dringar i hafvet lär blanklaxen ofta hålla sig i närheten af 
stränderna och fångas derför vanligen der ej långt från dem. 
Beträffande blanklaxens födoämnen har redan GistEr?) an- 
fört, att han någon gång vid hafskanten iakttagit lax, som 
haft ventrikeln full med strömming, och i Skand. Fauna upp- 
gifves, att den lefver hufvudsakligen af fisk, som den tager i 
hafvet. Någon gång har man hos den funnit ål, men dess van- 
liga föda utgöres af smärre fiskar, såsom tobis, sill och ström- 
1) Enligt GIsLER (K. Sv. Vet. Akad:s Handl. 1751, p. 181) förfölja 
sälarne blanklaxen i Ångermanelfven ända upp till Sollefteåforsen, der han 
tror, att de höllo sig hela vintern öfver mellan åren 1747 och 1748, eme- 
dan de anträffades der under det förra året på hösten och under det senare 
på våren. 
2) Anf. st. p. 118. 
