Blan klaxen. DO 
detta är gjordt, och äggen hafva blifvit ordnade på bottnen 
mellan gruset (hvilket fordrar få minuter), börjar honan åter- 
igen fortsätta gropgräfningen emot strömmen, och genom den 
senares biträde föres det lossnade gruset och de smärre stenarne 
ned i gropen nedanför och betäcka de deri liggande äggen. Så- 
lunda fortfara de att gräfva, utgjuta och täcka, tills all rom- 
men blifvit lagd”. Följaktligen lägger samma hona äggen i 
flera omgångar och på flera ställen eller i flera gropar, ehuru 
alla äggen hos henne mogna ungef. samtidigt. Den starkare 
utvecklingen af anal- och stjertfenorna uti lekdrägten stå utan 
tvifvel i samband dermed, att det företrädesvis är genom dessas 
verksamhet som småstenar och grus sammanföras ofvanpå äggen 
i gropen. Man har beräknat äggens antal till 1,000 på hvarje 
skålpund af fiskens eller moderns vigt. När de äro mogna eller 
rinnande, hafva vi funnit dem klara, och deras färg var oran- 
gegul, med någon dragning i rödt, med undantag af en fläck å 
ena sidan, som var något kornig och opak. Deras diameter 
var 7 mill. Vi hafva funnit dem fullkomligt likadana hos 
Venerns blanklax, men hos stora exemplar af S. trutta funno 
vi deras diameter blott vara 5!/, mill. Då de läggas, äro de 
fria och icke hopklibbade, ehuru de enligt Saaw strax, då de ut- 
komma, äro omgifna af en tunn, klibbig vätska, som hjelper 
till att fästa dem vid bottnen. Äggläggningen varar i flere 
dagar. Hanarne anställa derunder mycket häftiga strider med 
hvarandra, och någon gång händer det att den ene stupar på 
platsen. Enligt Francis Dar!) har man en gång i England 
iakttagit, att vid en sådan strid segraren hade afbitit köttet 
långs ryggen från hufvudet till stjerten å den besegrade, som 
slutligen sprattlade döende i vattenytan. Dylika iakttagelser 
tyckas ådagalägga, att den af KeinrnerR yttrade och i Skand. 
Fauna och hos Lroro framstälda åsigten om ändamålet med 
den hos hanen i lekdrägten utvecklade store kroken å under- 
käken: att hanarne under striden icke skulle kunna öppna mun- 
der gäller såsom ett axiom, och man har der t. o. m. iakttagit, att i dy- 
like reddar nedlagda ägg bibehållit sin vitalitet, äfven då de ställen i 
strömmen, der de förefunnos, nästan blifvit torrlagda, blott sanden om- 
kring dem genomsipprades af något vatten (The Stormontfield Experiment 
etc. pag. 91). 
1) The Fishes of Great. Britain & Ireland, vol. II, p. 76. 
