Blanklaxen. 5929 
temperatur, och hvarje droppe hvimlar af vatteninsekter, till 
ynglets föda” !). Enligt samme förf. utöfvar äfven den betäck- 
ning, som rommen vid leken erhållit, ett stort inflytande på 
dess tidigare eller senare kläckning. Strax ynglet blifvit kläckt, 
och nästan under hela tiden innan äggsäcken är förtärd eller 
absorberad, är det mycket redlöst, då det på bottnen kraflar 
sig fram mellan stenarne, för att dölja sig för» sine fiender, och 
en stor mängd blir då af desse uppslukad. En Engelsk förfat- 
tare har beräknat, att af 30,000 i fria naturen lagda ägg er- 
hållas i allmänhet endast 4 till 5 fiskar, som äro duglige för 
bordet, under det att vid den artificiella odlingen detta antal 
erhålles af hvarje 800-tal af äggen. — Redan Smaw iakttog, 
att hanarne, åtminstone till stor del, blifva fortplantningsskick- 
lige redan i stirrstadiet, vid en längd af omkr. 150 mill. och 
vid en ålder af omkr. 18 månader, och efter att hafva öfver- 
lefvat en vinter och varande i den 2:dre d:o, och detta har 
sedermera blifvit bekräftadt af talrike observatörer. Desse stir- 
rar af blanklaxen infinna sig på de äldres lekplatser och passa 
på att befrukta de lagda äggen, då de äldre hanarne på grund 
af sine strider med rivaler för ett eller annat ögonblick af- 
lägsna sig från lekplatsen. Vid denna träffas äfven en del 
grålaxforeller, som uppehålla sig der, för att med glupskhet 
sluka äggen, och troligtvis göra blanklaxstirrarne sig äfven sakre 
till dylikt rofferi. SHaw hade icke erhållit någon hona i stirr- 
stadiet med rinnande eller mogen rom, ehuru han säger sig 
hafva funnit stora honstirrar i af blanklaxen besökta strömmar 
med betydligt utvecklad rom, och han hade, genom att qvar- 
hålla honor i forellstadiet i färskt vatten till slutet af deras 
3:dje vinter, bland dem iakttagit individer, hos hvilka rommen 
befann sig i ett jemförelsevis moget tillstånd. Han så väl 
som H. RascH antog, att honorna af blanklaxen icke fortplanta 
sig förr än de i öringstadiet (”grisle” eller ”lexing”) återkom- 
mit från hafvet till färskt vatten, och följaktligen blifvit större 
och kraftigare än den lekfärdige hanstirren, emedan för äggens 
bildning fordrades en högre grad af utveckling hos moderfisken 
än den, som mjölkens bildning fordrade hos stirren. Ehuru 
denna af SHaw och Rascr yttrade åsigt i fria naturen i allmän- 
het håller stånd, har det dock: på senare tiden blifvit utrönt, i 
1) Anf. st. p. 187. 
