Grålaxen. 565 
den grad förtära på laxlinor fastnade blanklaxar, att fiskarena 
stundom derigenom nödsakas att helt och hållet öfvergifva detta 
laxfiske. Med afseende på andra fiender förföljes den, såsom be- 
kant, äfven af uttern, och Krörer anför, att stundom en art af 
sl. Petromygon, sannolikt P. marinus, i hafvet brukar suga 
sig fast vid dess buksida mellan bröstfenorna. För öfrigt hem- 
sökes blanklaxen af diverse parasitiska kräftdjur och intestinal- 
maskar, och möjligen kan enligt KöcHenmersters förmodan blås- 
masken till den Brede Binnikemasken (Bothriocephalus latus), 
som af M. Brauns i Dorpat blifvit funnen incysterad i köttet 
hos gäddan! och laken, äfven komma att finnas i blanklaxens 
kött, och derigenom den hysta förmodan, att menniskan ofta 
blir behäftad med denne binnikemask genom att förtära grafvad 
blanklax, blifva bragt till full visshet. 
2. Salmo trutta, Linse. 
Grålaxen eller Laxöringen"). 
Gälräfständernas antal å 1:ste gälbågen 132 till 20 (van- 
ligen 15 till 19), och af dem äro 1 till 9 (vanligen 3 till 5) 
knölformiga. Öfverkälksbenets längd från afsatsen i allmän- 
het betydligt längre än den trubbige nosens d:o, och det räcker 
märkbart bakom ögat. . I stirrstadiet utgör detta bens höjd 
ungef. eller nära !/, af dess längd. Stjertens höjd strax 
framom stjertfenan innehålles vanligen — stundom med undantag 
af den sterile formen — icke 2:ne ggr i de längste stjertfenstrå- 
larnes längd, och denna senare längd är — dock med undan- 
tag af den sterile formen — vanligen på långt när icke dub- 
belt större än den samma af de mellerste d:o. Stjertfenan är 
it laxstadiet -— med undantag af den sterile formen — tvär 
eller mycket grundt urringad, och hos hanen ofta något kon- 
vex, och dess hörn äro föga eller icke spetsiga. Uti stirr- 
1) Ehuru, såsom vi redan ofvan yttrat, man under benämningen grå- 
lax i folkspråket i allmänhet förblandar både föregående och den nu i fråga 
varande arten, hafva vi dock i öfverensstämmelse med F. A. SMITT ansett 
oss böra företrädesvis begagna detta namn såsom utmärkande den senare 
arten, af det skäl, att benämningen laxöring äfvenledes ofta i samma språk 
tilldelas båda arterna och hufvudsakligen afser dem i ett något mindre 
utbildadt tillstånd, eller i det af oss så kallade öringstadiet. 
