382 Slägtet Salmo. 
eller stundom nästan trubbspetsigt afrundad. <Underkäkens 
längd innehålles omkring 12?/, till nära 2:ne ggr och ögo- 
nens längddiameter, som i allmänhet är mindre än pannans 
bredd midt öfver dem, innehålles omkr. 4 till 5 ggr i hufvu- 
dets längd. Å 1:ste gälbågen hafva vi iakttagit 15 till 18 
gälräfständer (enligt Smirr 11 till 17) och af dem 11 på nedra 
afdelningen samt 1 till 6 rudimentära. Analfenans höjd är i 
allmänhet större än afståndet mellan fettfenan och stjertfenans 
ytterste stödjestråle.' Bröstfenans längd innehålles omkr. 5?/, 
till 61/, ggr i den nämnda totallängden, samt är betydligt 
mindre än största kroppshöjden. Enligt Smitt utgör den 16.3 
till 20 procent af nämnda totallängd. Stjertfenan är stundom 
temligen djupt, ehuru vanligen grundt urringad, och med trubb- 
spetsiga eller ock trubbiga hörn, och dess längste strålar äro i 
allmänhet på långt när icke dubbelt längre än dess mellerste 
d:o, och längden af de samme utgör omkr. ?/; till 2/; af huf- 
vudets d:o. Fjällen äro mindre än de i de föregående stadierna 
men dock tydliga, och uti en långsgående rad af !/, hufvud- 
längd, och strax ofvan sidolinien hafva vi hos en af de minste 
strax framom ryggfenan räknat omkr. 13—14 och midt öfver 
analfenan omkr. 12—-13. Färgen utmärker sig företrädesvis 
genom de så kallade stirrbanden, som utgöras af 15 till 16 
vertikale mörkt gråaktige fläckar på hvardera kroppssidan, sträc- 
kande sig från strax bakom hufvudet till närheten af stjertfe- 
nans bas, af hvilka somlige äro något mindre och icke sträc- 
kande sig så långt ned på kroppssidan och somlige äro afbrutne 
vid sidolinien. Dessutom förekomma mellan de öfre delarne af 
desse på ryggen hos de mindre ex. en del mindre mörkgrå fläc- 
kar, som hos de större ex. lemnat rum för de vanlige rundade 
mörke fläckarne derstädes. En del sådane förefinnas dock äfven 
hos de mindre derstädes. Hos de större liknar för öfrigt färgen 
mycket den samme i det föregående stadiet, ehuru den synes 
vara något ljusare, och med färre svartaktige och rödaktige fläc- 
kar, och liksom i föregående stadiet är fettfenan hos dem vid 
spetsen rödaktig. Hos dem, som tillhöra den migratoriska ras, 
som vandrar till hafvet, förmärkes på kroppssidorna hos de större 
ex. en ganska tydlig silfvergrå glans, som då gör stirrbanden 
något otydliga. 
5. Yngelstadiet. I detta stadiet skilja sig grålaxungarne 
från dem af blanklaxen hufvudsakligen endast genom något 
