5390 Slägtet Salmo. 
kuperade och bergiga trakter. Liksom blanklaxen har den ge- 
nom transport af befruktade ägg blifvit inplanterad på Tasma- 
nien, Australien och Nya Zeland!). Den har äfven blifvit på 
samma sätt inplanterad på Neilgherrybergen i södra Indien ?). 
Öfver grålaxens lefnadssätt hafva många iakttagelser blif- 
vit anstälda, liksom öfver blanklaxens, men dock ej så många 
exakt genomförda sådana, som de rörande den senare. Enligt 
hvad man känner är den emellertid deruti mycket lik blank- 
laxen, samt är en härdig, liflig och rörlig och skygg fisk och 
en glupsk roffisk, som i synnerhet är i rörelse under aftnarne 
och nätterna samt morgnarne för att söka sin föda. Den har 
vanligen sina gömslen under stenar, trädrötter, öfverhängande 
strandbräddar, buskar o. d., och då den blir öfverraskad, rusar 
den med stor snabbhet dit. Detta är dock i synnerhet förhål- 
landet med de mindre i mindre vatten. Ehuru den liksom 
blanklaxen ofta är i besittning af en stark migrations- eller 
vandringsdrift, och liksom den under sina vandringar ådaga- 
lägger en utomordentlig styrka vid uppstigandet öfver forsar 
och besegrandet af andra dylika hinder, är den dock icke så 
regulier i sina vandringar, som den, emedan den stundom tyc- 
kes inskränka dessa till de obetydligaste afstånd, och stundom 
enligt de af SHaw gjorda utmärkta iakttagelserna alls icke van- 
drar, äfven om inga hinder för vandringen förefinnas. Den kan 
stundom t. o. m. vara mycket stationär, och NorBäcK säger, att 
”ingen fisk bibehåller så länge sin vistelseort, utan att derifrån 
aflägsna sig, som forellen, om den har tillräcklig näring”. En 
väsendtlig skilnad mellan den och blanklaxen råder i detta af- 
seende dessutom deruti, att grålaxen ofta uppgår i smärre och 
grundare strömmar eller bäckar, som blanklaxen deremot för- 
smår, och från desse fortsätter den uppstigandet i ännu smärre 
bäckar och rännilar, som utmynna i de förra, och då ofta genom 
lägre vattenstånd och bäckarnes delvis skeende utsinande återvä- 
gen för den afstänges, har den förmågan att uthärda dessa mera 
ogynsamma lefnadsförhållanden och att anpassa sig efter dem, 
ehuru den derigenom slutligen stundom blir den förkrympte 
form, som ständigt qvarstannar 1 forellstadiet och utgör den 
1) ÅRTHUR NICOLS: anf. st. 
2) FRANCIS DAY: The Fishes of Great. Britain & Ireland, vol. II, 
pag. 107. 
