606 Slägtet Salmo. 
har sedermera ytterligare täckts meddela oss, att han den 9 
November (1887) i Jönköping iakttagit flere hanar af den så 
kallade livrérödingen, som voro i lekdrägt och alla försedde 
med ”krok” å underkäken, samt voro utmärkte genom följande 
färgteckning: ”hela buksidan, till och med upp mot sidolinien 
bjert tegelröd, bröst-, buk- och analfenorna bjert röda, med 
sjelfve ut- eller framkanten hvitaktig; stjertfenan i midten bak- 
till med ett temligen vidsträckt, rödaktigt öfverdrag, hvarjemte 
äfven ryggfenan hade en eller annan smal röd strimma i fen- 
strålarnes rigtning”. Jemte desse iakttog han någre s. k. djup- 
rödingar, som saknade krok och icke voro i lekdrägt. Då de 
vore ”stinne och fete”, är det möjligt, att de voro romstinna 
honor, eller ock sterila exemplar. — Hos ett sterilt exemplar 
(hona) hafva vi funnit färgen å ryggen blågrå, och å kropps- 
sidorna och buksidan silfverhvit, samt å de nedra fenorna gul- 
aktig, och sidorna af ryggen och kroppen utan fläckar. 
De yngre i det stadium, som ungefär motsvarar de före- 
gående arternas forellstadium, hafva, åtminstone honorna, huf- 
vudet väl så stort. Dess längd innehålles föga mera än 4 
ggr i den nämnda totallängden. Nosen är kortare, och dess 
längd innehålles nära 4 ggr i hufvudets d:o. Pannan midt 
öfver ögonen är smalare, och dess bredd derstädes öfverstiger 
blott med ungef. !/; och stundom icke ens med detta ögats 
längddiameter. Det synliga öfverkäksbenet är i allmänhet något 
kortare, och innehålles omkr. 2!/; ggr eller något mera i huf- 
vudets längd, samt räcker icke eller föga bakom ögats bakre 
kant. De mellerste stjertfenstrålarne äro vanligen icke hälften 
så långe som de längste d:o. Uti färgteckningen öfverensstämma 
de med den så kallade blankrödingen, och hafva ryggen mer 
eller mindre mörkt blågråaktig eller blågrönaktig, kroppssidorna 
silfverhvita, buksidan hvit, de nedra fenorna blekt gulaktiga 
samt ljuse fläckar på ryggen och kroppssidorna upptill. 
I stirrstadiet är den såsom de andre försedd med talrike, 
till en del afbrutne, blågråaktige, tvärgående fläckar å kropps- 
sidorna. 
Denna varietet är hos oss i synnerhet känd från Wettern 
och en och annan insjö ej så särdeles långt från den, såsom 
Sommen, Ören och sannolikt flere sjöar der i trakten, enligt 
hvad som anföres i Skandinavisk Fauna; men den har för öfrigt 
en vidsträckt geografisk utbredning både inom och utom vårt 
