610 Slägtet Salmo. 
ventricosus, 
| Br S. NILSSON: Prodromus TIchthyol. Scandin. pag. 7, 8 
SN & 10. .— 1832. : 
rutilus, 
Elin Is. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, pag. 
; ride : 'J226, 429 & 430. — 1855. 
»  willoughbi, 5 GÖNTHER: Contribution to the Knowledge of the 
» cambricus, "British Charrs; Proceed. of the Zoolog. Society of Lond. 
> I Ördyt, Ji862 (särsk. aftr.) p. 10, 13 & 15. — 1862. 
Salvelinus alpinus, A. W. MALM: Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 540. 
— 1877. 
Salmo » ÅR. COLLETT; Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 
1875—78, Vidensk. Selsk:s i Christiania Forh. 1879, 
N:o 1 (särsk. aftr.), pag. 86. — 1879. 
S. W. TENOW: Ofversigt af Wermlands och Dals Rygg- 
radsdjur, pag. 107. — 1880. 
Dess vanliga benämning är Röding, och i Jemtlands fjelltrakter en- 
ligt P. OLSSON!) Rör. Nära intill Norska gränsen derstädes hafva vi hört 
den benämnas Röe, liksom i Norge, hvarest den enligt Skand. Fauna stundom 
äfven lär kallas Röy. På grund af munnens svarte färg kallas den stundom 
i vestra Norge Kulmund. Enligt Göteborgs och Bohusläns Fauna benäm- 
nes den i nordligaste delen af Bohuslän vid Norska gränsen Röja, och vi 
hafva hört den i norra Vermland benämnas Röa. Enligt LINNÉ benämnes 
den af Lapparne Raud, men WIDEGREN?) uppgifver, att dess lappska be- 
nämning i Luleå Lappmark är Rauto. 
Beskr. Den fullt utbildade fisken. Den blir i allmänhet 
icke så stor som den föregående varieteten, ehuru dess storlek 
på olika lokaler är mycket olika, och den stundom i större vat- 
ten kan ernå en temligen betydlig och nästan lika stor sådan. 
Den störste storlek, som vi sett uppgifven, är den, som Wipe- 
GREN å& anförda stället uppgifvit å ett i Sagatträsk fångadt 
exemplar, som var 700 mill. långt?). F. A. Smrr har beskrif- 
vit och afbildat ett i sjön Yngen i Vermland fångadt exemplar, 
hvars längd till spetsarne af de mellerste strålarne i stjertfenan 
är 652 mill. Vanligen hinner den emellertid icke till dessa 
1) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1876, N:o 3, pag. 134. 
2) Om Fiskfaunan och Fiskerierna i Norrbottens Län; K. Landtbruks- 
Akademiens Handl. 1861 (aftr.), p. 9. 
3) FIL. TRYBOM (lakttagelser om fisket i Ume- flappimärkur; Nordisk 
Aarsskrift for Fiskeri, särsk. aftr., p. 22. — 1884), anför en uppgift, att 
man någon gång i Storuman erhållit den af 7,5 kilograms, och ofta af 4 
d:o vigt. 
