628 Slägtet Salmo. 
Salmo stagnalis, FABRICIUS; F. A. SMITT. 
Ishafsrödingen. 
Salmo Carpio, 0. FABRICIUS: Fauna Groenlandica, pag. 170. — 1780. 
»  alpinus,  IDEM: ibm, pag. 173. 
»  stagnalis, IDREM: ibm, pag. 175. 
rivalis, IDEM: ibm, pag. 176. 
»  stagnalis, F. A. SmiTT: Kritisk Förteckning öfver de i Riksmuseum 
befintliga Salmonider; K. Sv. Vet. Ak:s Handl. Bd. 21, 
N:o 8, pag. 163, (särsk. aftr.). — 1886. 
Den torde kunna ernå samme storlek, som storrödingen. SMITT upp- 
gifver ett exemplar från Spetsbergen, hvars totallängd till de mellerste 
stjertfenstrålarnes spetsar är 651 mill. och här varande Universitets zool. 
Museum eger ett ex. från nämnda öar, hvars totallängd är 516 mill. Sjer- 
ten afsmalnar emot stjertfenan väl så mycket som hos smårödingen, och 
dess höjd strax framom den innehålles omkr. 3 till 3'!/,; ggr i hufvudets 
längd, och denna senare innehålles omkr. 4?/, ggr i den nämnda totallängden, 
och är således något mindre än storrödingens. Munnen är emellertid stor, 
liksom hos denne, och öfverkäksbenet räcker, åtminstone hos de äldre, långt 
bakom bakre kanten af ögat. Bukfenorna hafva samma läge, som hos små- 
rödingen, nemligen något framom midten af den ofvan nämnda totalläng- 
den. Den är derjemte, åtminstone den i hafvet förekommande, karakteri- 
serad genom sina små ögon, hvilkas längddiameter enligt våra mätningar 
hos äldre innehålles omkr. 63/, till 7 ggr, och enligt SMIiTTs d:o stundom 
nära 10 ggr i hufvudets längd. Uti färgen synes den, som fås i hafvet. 
öfverensstämma med den i hafvet vid norra Norge förekommande rödingen, 
och är på ryggen mörkblå. med någon grön skiftning, vå sidorna silfver- 
hvit, med hvite fläckar, och på buken hvit. Då den på Grönland fås i färskt 
vatten, visar den i det närmaste öfverensstämmelse med smårödingen hos 
oss 1 samma vatten, och är mörkare på ryggen, eller svartblå, ljusare blå 
på sidorna upptill. och nedtill och under stundom gulaktig eller gulröd- 
aktig med ljuse fläckar å sidorna, och. stundom hvit och utan fläckar (FA- 
BRICIUS). 
Ishafsrödingen förekommer på och vid Grönland, på Labrador och 
Newfoundland och på och vid Spetsbergen och Novaja Semlja. En mellan- 
form mellan den och var. S. salvelinus har, enligt hvad redan blifvit an- 
fördt, enligt SMITT blifvit tagen af Löjtnant H. SANDEBERG vid Murmanska 
kusten å Kolahalfön. En annan mellanform mellan den och var. S. alpinus 
förekommer enligt SMITT på Grönland; och har af honom blifvit benämnd 
S. alpino-stagnalis. Den förre har enligt nämnde författare hufvudets längd 
i allmänhet mindre än 22 procent af den ofvan nämnda totallängden, och 
den senare har i allmänhet samma längd större än 20 procent af samma 
totallängd, hvartill bör läggas, att den förre har bukfenorna fästade bakom 
och den senare framom midten af denna totallängd. 
