Loddan. 649 
senare. Ögonen äro temligen stora, och hvartderas längddia- 
meter innehålles 41/, till nära 4!/, ggr i hufvudets längd, och 
är nära dubbelt större än pannans bredd midt öfver dem. Näs- 
borrarne sitta nära intill hvarandra och ungef. midt emellan 
nosspetsen och ögat, och den främre är oval och den bakre 
njurformig. Gälöppningarna äro stora och sträcka sig fram 
under främre delarne af ögonen. Locket och underlocket hafva 
bakre kanten konvex och suturen dem emellan rät, men sned, 
och båda hafva å yttre sidan koncentriska linier, och förlocket 
är nästan rätvinkligt böjdt. Gälhinnorna likna dem hos föreg. 
slägte, och hvarderas strålar äro vanligen 8 till 9, ehuru nå- 
gon gång 10. — Tänderna, som alla äro små och spetsiga och 
talrika, sitta i enkel rad på mellankäks- och öfverkäksbenen, 
på underkäken, plogbenet, gombenen och mesopterygoidbenen, 
och bilda ett elliptiskt fält på tungan. — Gälräfständerna äro 
långa, fina och talrika, liksom hos norsen, och på 1:ste gälbå- 
gen hafva vi räknat 33, och deraf 24 på nedre afdelningen: 
Både de öfra och de nedra svalgbenen äro beväpnade med ytterst 
små, spetsiga tänder, men på de nedra d:o sitta endast helt få 
sådana i en enkel rad nära deras främre ände. — Ryggfenan; 
som börjar på ett afstånd från nosspetsen, som är något min- 
dre än /, af totallängden, och som är temligen låg, så att 
dess höjd och längd äro nästan lika, har den öfre kanten kon- 
vex samt 13 till 15 (vanligen 14) strålar, af hvilka vanligen 
de 2:ne främre icke äro grenige. — Fettfenan är tunn och låg 
och med längden mera än dubbelt större än höjden, och den är 
belägen väl så långt fram som slutet af analfenan. — Anal- 
fenan är mera utbildad hos hanen än hos honan, och dess längd, 
som i allmänhet är mera än dubbelt större än dess höjd och 
mycket större än ryggfenans d:o, är hos honom föga kotare än 
hufvudet. Dess fäste eller bas är å större delen af dess längd, 
framifrån räknad, hos honom nedåt bågböjd eller konvex, såsom 
redan är anfördt, på grund af interspinalbenens starkare utveck- 
ling. Den har undre kanten, i synnerhet framtill, konvex samt 
20 till 24 (vanligen 22 till 24) strålar, af hvilka vanligen de 
4 till 3 förste icke äro grenige. Hanens strålar äro särdeles 
brede och vid spetsen jemnt afskurne, och olike dem så väl hos 
honan som hos norsen. — Bröstfenorna äro hos hanen mera 
än dubbelt större än de samma hos honan, och deras längd är 
hos honom större än afståndet mellan deras bakåt lagde spetsar 
