I 
638 Slägtet Mallotus. 
net under ebben fallit ut”. SaArs uppgifver, att man förr bru- 
kade helt enkelt håfva den upp ur hafvet, och att, ehuru man 
numera ofta brukar fånga den med små notar, han en gång 
sjelf var vittne till, huruledes man i sundet vid Vadsö endast 
genom upphåfning tog ett par båtlaster af den, ehuru stimmen 
icke voro synnerligen stora. Allt detta bevisar utan tvifvel, att 
den vid dessa tillfällen är dåsig, eller så upptagen af fortplant- 
ningsprocessen, att den är känslolös för allt annat, men det be- 
visar äfven, att den under sin ingång håller sig nära hafsytan. 
Enligt Sars lär loddans ingång emot lektiden öster om Norska 
Finmarken icke sträcka sig längre öster ut än till mynningen 
af Hvita Hafvet, emedan längre åt öster vid Ishafvet icke nå- 
got loddefiske eger rum, och då man stundom iakttagit loddan 
vid vestra kusten af Novaja Semlja, anser han det sannolikt, 
att en del af loddestimmen efter leken vandra öster ut till 
nämnda trakt af Ishafvet, och derifrån sedermera, följande po- 
larströmmens gränsgebit, återgå mot vester förbi Beeren Eiland 
till deras egentliga hem, hafvet mellan Spetsbergen och Grön- 
land. Under sin ingång emot lekplatserne förföljas loddestim- 
men af talrike roffiskar, som fråssa på dem, och af desse rof- 
fiskar äro torsken och sejen de, som spela den mest framstående 
rolen. Desse närma sig då äfven Finmarkens kuster, och der- 
igenom har det indrägtiga fiske, som ofvan (2:dre del. sid. 51, 
54 & 90) blifvit antydt, uppkommit!). Enligt Contett sam- 
manpressas de stora stimmen under ingången stundom till den 
grad, att de bilda så kallade fiskberg, på hvilka åror och andra 
föremål kunna uppbäras. Den ingår helst emot vinden, d. v.s. 
när denne blåser från land, och då den inkommit, går den, 
sökande lämpliga lekställen, gerna långs stranden, och vid flod 
eller vattnets stigning går den ofta långt upp i Jakobselfven, 
hvarest vattnet är bräckt, enligt Corretr. Dess ingång kän- 
netecknas redan på betydligt afstånd från land genom de dunst- 
pelare, som uppstiga från de förföljande hvalarne, och genom 
de massor af måsfåglar, företrädesvis den tretåige måsen, som 
under skrän förfölja de ingående stimmen. Utom roffiskar för- 
1) Uti tidn. Stockholms Dagblad (landsortsuppl.) 1887, N:o 11, d. 15 
Januari, anföres, efter uppgift af tidningen Verdens Gang, att torskfisket i 
Norska Finmarken under år 1886 gifvit inemot 10 millioner fiskar, till ett 
värde af 1'/, mill. kronor, hvilket skulle vara mindre än hvad detta fiske 
gifvit under många år. 
