Harren. 669 
och på ryggen mer eller mindre mörk, samt hos den nyligen 
ur vattnet tagne fisken stundom med någon purpurglans på det 
förra och guldglans på den senare. Sidorna af hufvudet och 
kroppssidorna stundom ljusare och stundom mörkare silfvergrå 
och glänsande, de förra med någon gulaktig glans och de se- 
nare med talrika mer eller mindre tydliga långsgående gråak- 
tiga streck, som följa fjellradernas sidokanter. Stundom före- 
komma svartaktige prickar på kroppssidorna. Buksidan hvitaktig. 
Ryggfenan af en blåaktig eller ljust blågråaktig färg, å fen- 
hinnan med 4—5 långsgående rader af mörkare oceller, som 
hvardera hafva en purpurbrun eller purpurröd fläck i midten. 
Stundom visa sig ocellerna endast såsom mörkare fläckar. Stjert- 
fenan något ljusare än ryggen och stundom med gråröd an- 
strykning; anal- och bukfenorna grårödaktiga och mörkare, grå- 
aktiga eller svartgrå emot spetsarne, och bröstfenorna grågula 
och stundom emot spetsen gråaktiga. Iris blekt messingsguil, 
med svartgrå skuggning, 1 synnerhet upptill. Vid långt fram- 
skriden ålder blifva färgerne mindre lysande och dunklare. De 
yngre hafva den silfvergrå färgen på kroppssidorna ljusare och 
stundom silfverhvit, och de långsgående strecken otydliga, och 
kroppen ofvan sidolinien har vanligen talrike, mer eller mindre 
tydlige mörkgrå rundade fläckar, och hos exemplar af öfver 180 
mill:s längd hafva vi iakttagit en del större något otydlige 
ovale, tvärs öfver sidolinien gående mörkgrå fläckar. Fläckra- 
derna å ryggfenan äro vanligen hos dem saknade eller föga 
tydliga. — Enligt Norsäck är harrens lekdrägt mer eller min- 
dre rödglänsande. — Enligt Corretrt äro ungarne, sedan de ernått 
en längd af 26 mill. och innan de erhållit en sådan af 95 mill. 
i likhet med laxarternas ungar försedde med tvärgående mör- 
kare fläckar å kroppssidorna, till ett antal af 10, och ryggsi- 
dan är försedd med större rundade mörke fläckar, men buksi- 
dan är hvit. Då de ernått en längd af 95 mill. sakna de en- 
ligt honom de tvärgående fläckarne å kroppssidorna. 
Enligt både våra och F. A. Smrrs iakttagelser äro de yttre 
könsskilnaderna obetydliga, och synas företrädesvis visa sig i en 
något starkare utveckling af rygg-, anal- och bukfenorna hos 
hanen. Hos honom hafva vi funnit, att hufvudets längd inne- 
hålles omkr. 1!/, och hos honan omkr. 1!/,, ggr i ryggfenans 
d:o, äfvensom att denna senares höjd hos honom innehålles om- 
kring 1!/; och hos henne omkr. 17/3; ggr i hufvudlängden. I 
