674 Slägtet Thymallus. 
De 4 bakersta stjertkotorna, af hvilka den sista är helt liten, 
äro mer eller mindre rigtade uppåt, och stjertfenan är således 
heterocerkt fästad. På de 8 sista stjertkotorna äro hemalbå- 
garne rörligt fästade. — Främre extremiteternas eller skulder- 
apparatens ben äro i hufvudsaken bildade på samma sätt, som 
hos laxarterna och förete blott mindre väsendtliga afvikelser. Af 
dessa torde den vara mest anmärkningsvärd, att posttemporal- 
benet är jemförelsevis kortare, med större nedre afdelning eller 
kropp, och med mycket kortare nedre gren, som nästan är ru- 
dimentär och fästad genom ett långt ligament till o. epoticum, 
och äfven den, att procoracoidbenet har den till coracoidbenet 
fästade delen mycket bredare än den, som är fästad till clavi- 
cularbenet, hvilken senare del är tvärt inknipen och trindlagd. 
Korpbenet är jemförelsevis väl så kort, äfvensom nyckelbenet. 
Postelavicularbenen äro 3:ne och likna dem hos blanklaxen. 
Scapularfenestran är oval och omsluten helt och hållet af sca- 
pulan, liksom hos den. Bäckenbenet är smalt och långsträckt, 
framtill trindlagdt och baktill utbredt, der bukfenan är fästad. 
— Det synes oss, att denna skelettbyggnad i allmänhet företer 
en närmare anslutning till den hos laxarterna, än hvad förhål- 
landet är med den hos norsen och loddan, och då härtill kom- 
mer, att harren i afseende på blindtarmarnes beskaffenhet och 
antal äfven företer en tendens till anslutning till dem, torde 
den i sjelfva verket böra betraktas såsom stående laxslägtet 
närmare, än hvad de göra. Detta oaktadt hafva vi emellertid 
icke velat frångå det hittills vanliga bruket att ställa norsen 
och loddan närmast intill nämnda slägte. 
Harren har inom Sverige en vidsträckt utbredning, ehuru 
den företrädesvis tillhör dess nordlige delar. Dess sydligaste 
oss bekanta förekomst inom Sverige är i Lagaån vid Laholm, 
hvarest den enligt benäget meddelande till oss af Fiskeriassi- 
stenten, Kandidat F. Trzyzom förekommer och enligt hvad ofvan 
blifvit anfördt kallas Haspa. Den förekommer äfven i nämnda 
ström inom Småland i trakten af Ljungby, hvarifrån exemplar 
blifvit förärade till här varande Universitets Zoologiska museum 
af Doktor S. J. Ninsson. Enligt Skandin. Fauna och enligt 
hvad äfven vi erfarit förefinnes den i Motala Ström vid Norr- 
köping, och i Vettern, der den ernår en betydlig storlek. En- 
ligt benäget meddelande till oss af Doktor S. W. Tzrsow före- 
kommer den äfven i Venern, och i Vermland är den allmän i 
