676 Slägtet Thymallus. 
att den äfven förefinnes på Kolahalfön, ehuru inga uppgifter 
derom föreligga. Enligt de af Parras!) och J. FE. BrAnpr?) 
lemnade uppgifterna skulle den förekomma i norra Urals ström- 
mar och i Jenisej, men F. A. Smwrtr har urskilt den i sist 
nämnda flod förekommande såsom en skild art: Thymallus arc- 
ticus (Pauras), hvilken af Parras blott blifvit upptagen såsom 
en varietet, och det är derför troligt, att den som förefinnes i 
norra Ural, är samma art, som den senare, och att vår harr 
icke förekommer öster om Hvita hafvet. Vester ut förekommer 
den på Jutland och i England och Skotland, och söder ut före- 
kommer den i vestra Preussen enligt BEnEcKEr, å Bayerska al- 
perna och i Schweitz, äfven i dess Italienske delar enligt v. 
SieBoLb, och enligt Morrav i många floder och strömmar i Frank- 
rike, enligt Gicnroui?) i åtskilliga strömmar i norra Italien, och 
enligt HecreLn & Kwser?) i Österrike, Ungern, Galizien m. fl. st. 
af Österrikiska monarkien. 
Harren är egentligen er flodfisk, ehuru den, såsom F: Try- 
Bom) yttrar, ofta i mängd stryker omkring i sjöarne. I Bott- 
niska Viken går den äfven ut i skärgårdarne. Den älskar ström- 
mar med rent och starkt rinnande eller forsande vatten och 
grusig eller stenig botten, samt är en liflig och rörlig fisk, 
som liksom laxarne eger stor förmåga att springa uppför forsar, 
och till följd deraf äfven stundom företager vandringar uppför 
floder och strömmar, ehuru den egentligen ej lär vara migrato- 
risk. Den rusar blixtsnabbt på sitt rof och är särdeles rofgirig, 
fastän den är utrustad med litet gap och små tänder. Vi hafva 
erfarit, att den med fördel kan metas med elritzan till ägn. 
Enligt iakttagelser af TryBom och andre äfvensom af oss lefver 
den företrädesvis af insekter och insektlarver, men slukar äfven 
fiskyngel och småfisk, blötdjur och kräftdjur, och enligt Try- 
1) Zoographia Rosso-Asiatica, vol. III, pag. 365. 
2) E. HOFMANN: Der nördliche Ural und das Kästengebirge Pae-Choi; 
Bemerkungen äber die Wirbelthiere des nördlichen europäischen Russlands, 
besonders des nördlichen Urals, pag. 74. — 1856. 
3) Esposizione internazionale di Pesca in Berlino 1880, Sezione Ita- 
liana, Catalogo: N:o 11 del Catal. Collezione centrale degli Animali Verte- 
brati Italiani, V. Pesci della Fauna italica, pag. 102, N:o 376. 
4) Die Siässwasserfische der Östreichischen Monarchie, pag. 246. 
5) Iakttagelser om fisket i Ume-lappmarker; Nordisk Aarsskrift for 
Fiskeri 1884 (särsk. aftr. p. 24). 
| 
