684 Slägtet Argentina. 
tätt sittande, bakåt rigtade spetsige taggar. Radiära streck 
saknas merendels eller äro otydliga, och den så kallade kärnan 
(”nueleus”) är stor och central. Af ryggsidans fjäll närma sig 
de, som sitta på midten af ryggen, den rundade formen, och 
de, som sitta på ryggens sidor, äro nästan halfrunda och långs 
åt något kupiga eller konvexa, och hafva bakre kanten urbug- 
tad och den främre d:o konvex 1 midten. Buksidans fjäll äro 
ojemnt rundade eller ovala eller ock af diverse olika form, och 
de vid basen af analfenan trubbigt tillspetsade. — Sidolinien 
är fullständig och rät, och vi hafva i den samma räknat 67 
fjäll!). — Färgen på öfra sidan af kroppen och hufvudet oliv- 
brunaktig och på kroppssidorna guldgul eller messingsgul, och 
på buken gulhvitaktig, framtill under hufvudet rödaktig. Stun- 
dom är den guldgula glansen å kroppssidorna blekare och dessa 
nästan silfverblanka, och stundom är den dunklare och med nå- 
gon gråaktig anstrykning. Den fetthinna, som betäcker mer eller 
mindre hufvudets sidor, är gulaktig, men kinderna och gälloce- ” 
ken äro under den silfverblanka. Ryggfenan ungef. af ryggens 
färg, och stjertfenan rödbrunaktig, men fettfenan är gulaktig. 
Bröst-, buk- och analfenorna stundom gråaktiga, och stundom 
de först nämnda grågulaktiga och de båda senare gulaktiga. 
Iris guldgul, med mer eller mindre mörk skuggning. Peri- 
toneum svart. Munnen inuti af ljus färg, men nedre delen af 
svalget svartgrå. Det i närheten af Koster fångade exemplaret 
skulle haft färgen på kroppssidorna och undertill ”silfverhvit, 
med ett rödlätt skimmer, och på ryggen mörkare”. 
Skelettet. Det fasta kraniet företer flera framstående egen- 
heter, visande sig som ett slags mellanting mellan laxens och 
norsens, ehuru det i ett och annat afseende synes mest närma 
sig till den senares. HEhuru i ethmoidregionen primordialkra- 
niets broskmassa till en betydlig utsträckning är bibehållen 
eller qvarstående och utgör den vida störste delen af denna re- 
gion, är dock i hjernskålsregionen förbeningen något mera ut- 
bildad än hos norsen, men benen äro 1 allmänhet tunnare än 
laxens och i detta afseende mera öfverensstämmande med nor- 
sens, och kraniets allmänne form liknar mest den senares, om 
det än äfven i detta afseende har tendenser till laxens. Beträf- 
1) NILSSON uppgifver 66, KRÖYER bortåt 70, COLLETT 60 —68 och 
SMITT omkr. 70. 
