Strömsillen. ' 697 
Nirsson exemplar derifrån under den numera antagna benäm- 
ningen Argentina sphyrena. Både enligt de af Esmarr till 
Nizrsson lemnade uppgifterna och enligt Corrett är den ej säll- 
synt i Christianiafjorden, i synnerhet i de inre delarne af denne 
fjord, mellan öarna utanför Christiania, hvarest den, företrädes- 
vis under höstmånaderne, stundom fångas i flera hundradetal i 
de garn, hvarmed man tager sill och skarpsill. - I de yttre de- 
larne af Christianiafjorden lär den icke vara så talrik, ehuru 
den då och då erhålles äfven der och t. o. m. fångas söder om 
den, ned emot gränsen för Bohuslän. Enligt Correrr har den 
dessutom erhållits vid Tönsberg, Christiansand (der . den lär 
vara talrik), Kragerö, Flekkefjord, Stavanger, Bergen, Aalesund 
och i Trondjemsfjorden, der den möjligen har sin nordlige gräns. 
— Utom vår Skandinaviska nord förekommer den sparsamt vid 
kusterna af Skotland och England samt talrikt på många ställen 
i Medelhafvet. 
Enligt Corretrt lär den i synnerhet hålla sig på lerbotten 
samt ofta under vintern fångas på krokar, som blifvit utsatte 
för fångst af de mindre arterna af slägt. Gadus. Stundom 
träffas den på större djup, och Marm har erhållit den uttagen 
ur ventrikeln hos långor, som fångats på ett djup af omkr. 
200 framnar på Storeggen utanför Norges vestkust. I Chri- 
stianiafjorden lär den i allmänhet hålla sig på ringa djup (en- 
ligt Skand. Fauna 12—135 famnars), och den går der, åtmin- 
stone stundom, i stim, emedan det händt att man på samma 
garn på en gång kunnat fånga ”!/, skäppa eller 10 liter” af 
den. Den skall enligt Yarreur hafva, liksom norsen, en gurk- 
lik lukt, då den kommer upp ur vattnet. Då den fångas, af- 
falla merendels strax vid fångsten en stor del af fjällen, och 
den lefvande fisken blir derigenom enligt Courertt alldeles red- 
lös, och flyter på vattenytan, utan att kunna tränga ned i vatt- 
net. Den lefver af diverse ryggradslösa hafsdjur, såsom kräft- 
djur, maskar, Hydrozoer m. fl. af hvilka man i dess ventrikel 
funnit lemningar. Enligt Correrr lär den leka på mycket olika 
tid. Han har iakttagit den med fullmogen rom i Christiania- 
fjorden i medlet af Oktober, och vid Stavanger i medlet af Juni, 
hvilken senare tid öfverensstämmer med den af YaArrkeLnr iakt- 
tagne. Enligt Risso leker den i Medelhafvet vid Nizza under 
våren. Den fångas i Norge dels med nät och dels med krok. 
Af de, som fångas i Medelhafvet, användes ofta simblåsan till 
