700 Slägtet Stenodus. 
är föga konvex. Nosens bredd öfver knölarne utgör omkr. !/, af hufvudets 
längd och är mindre än dess egen längd, hvilken.icke innehålles fullt 4!/, 
ggr i hufvudets d:o. Munnen är af medelmåttig storlek, och munvinkeln 
är ungef. under ögats framkant eller föga framom denne, och bakre änden 
af öfverkäksbenet är något bakom dess midt. Underkäkens längd utgör 
ungef. !/, eller något mera af hufvudets d:o. Öfverkäksbenet är stort, och 
dess längd utgör nära ?/, af underkäkens d:o, och dess höjd utgör ungef. 
'/, af dess längd. Det bär såsom vanligt hos desse fiskar ett jugalben. 
Näsborrarne sitta nära hvarandra och närmare ögat än nosspetsen. Ögo- 
nen, som sträcka sig upp nära öfre profilen, äro af medelmåttig storlek, 
och deras längddiameter innehålles hos yngre omkr. 5!/, och enligt SMITT 
hos äldre nära 8 ggr i hufvudlängden. Hos de förre är pannans bredd 
midt öfver dem ungef. lika med deras längddiameter och hos de äldre större 
än den senare. Lockets och underlockets bakre kanter bilda en jemn, snedt 
nedåt. och bakåt rigtad båge, och suturen dem emellan är nästan rät och 
snedt rigtad bakåt och uppåt. Förlockets vertikale och horisontelle skänk- 
lar bilda med hvarandra en rät vinkel, men dess nedre bakre hörn är af- 
rundadt. Gälöppningarne sträcka sig fram under ögats midt, och hvardera 
gälhinnan har 9 strålar. — Tänderna äro mycket små, tillspetsade och 
böjda bakåt eller inåt. På mellankäksbenen lära de hos äldre stundom 
vara affallande eller saknas. Hos yngre bilda de der 2—3 irreguliera ra- 
der och äro inåt böjda. På främre änden af underkäken äro ett par rader 
likadana tänder; på främre änden af plogbenet bilda de ett tvärgående 
fält, och på hvartdera gombenet ett långsgående band. På midten af främre 
delen af den plattade tungan och något bakom dess spets bilda de ett 
temligen glest elliptiskt fält. — På den främste gälbågen hafva vi räknat 
20 gälräfständer, hvaraf 15 på nedra afdelningen, och de äro långa och till-. 
spetsade eller syllika, styfva och å inre sidan sträfva eller fint taggiga"). 
— Ryggfenan börjar på ett afstånd från nosspetsen, som innehålles väl 
2!/, ggr i totallängden, och är något mindre än det samma mellan nämnde 
spets och bukfenorna. Dess höjd är något större än !/, af hufvudets längd 
samt mycket större än dess egen d:o, och den har 14 strålar, af hvilka de 
4 förste icke äro grenige och den siste är dubbel. — Fettfenan är temli- 
gen liten och med höjden något större än längden. — Analfenan börjar 
på ett afstånd från bukfenornas fästen. som är något kortare än afståndet 
mellan bröst- och bukfenornas d:o, samt innehålles ej fullt 5!/, ggr i total- 
längden. Dess höjd utgör något mera än ?/, af dess längd, hvilken är un- 
gefär lika med '/, af hufvudets d:o. Dess undre kant är grundt urbugtad, 
och den har 17 till 18 strålar, af hvilka de 4 förste icke äro grenige och 
den siste är dubbel. — Bröstfenorna äro temligen små, och deras längd, 
som hos de yngre är något mindre och hos de äldre något större än buk- 
fenornas d:o, är ungef. lika med '!/, af hufvudets d:o. De äro af en oval 
och snedt tillspetsad form och hafva 16 strålar. — Bukfenorna hafva sina 
fästen något bakom början af ryggfenan, och afståndet mellan dem och 
1) Enligt SMITT stiger gälräfständernas antal hos äldre exemplar 
till 24 å den 1:ste gälbågen. 
