718 Slägtet Coregonus. 
Siklöjan är en liflig och rörlig fisk, som i sjöarne än söker 
djupet och än närmar sig ytan under sin jagt efter föda. Ehuru 
den hos oss icke egentligen är någon migratorisk fisk, går den 
dock vanligen i större sjöar på viss tid från en trakt till en 
annan i de samme, och under lektiden vandrar den till sine 
bestämde lekplatser, och går då stundom ur sjöarne upp i myn- 
ningarne eller nedre delarne af de strömmar, som i dem utfalla, 
för att der lägga sin rom, och stundom går den från Östersjöns 
och sannolikt äfven Bottniska Vikens skärgårdar upp i de fär- 
ska vatten, som med hafvet stå i förbindelse. Så har det utan 
tvifvel varit förhållandet med de siklöjor, som enligt Smitt fån- 
gats vid Stockholm i Norrström. Sannolikt har den äfven hos 
oss ursprungligen varit i allmänhet migratorisk. Stundom går 
den emot lektiden från en sjö till en annan, om de genom så- 
dana vattendrag, som för vandringen äro lämpliga, äro med 
hvarandra förenade. Enligt HI. WioeGrens iakttagelser leker 
Vetterns siklöja i de djupe östlige delarne af Vettern, och stan- 
nar troligen för det mesta qvar der under vintern, men vandrar 
emot våren från djupet till grundare trakter, samt tillbringar 
hela sommaren (Maj—Oktober) i de vestre delarne af denne 
sjö, hvarest vi i trakten af Hjo under Juli månad sett den 
fångas i ganska betydlig mängd på 20 till 30 famnars djup. 
Vid de östre delarne af Vettern hafva vi erhållit uppgift om 
dess fångst med garn under lektiden på 30—50 (enligt Wipe- 
GREN 60) famnars djup. Den i Sibirien förekommande formen 
är migratorisk, och förekommer i Ishafvet, samt vandrar ur 
detta upp i de i det samma utfallande floderna. Den är säll- 
skaplig och går i allmänhet i större eller mindre stim och Nozr- 
BÄCK säger, att den har sin stimtid i Juli och Augusti måna- 
der, d. v. s. då uppträder i stim i grundare vatten. Den är ej 
seglifvad, utan dör fort, då den upptages ur vattnet. Dess lilla 
gap och rudimentära tandbyggnad utvisa, att den icke är någon 
roffisk. Såsom vi redan ofvan antydt, lefver den enligt vår 
erfarenhet företrädesvis af smärre kräftdjur af Cladocerernas och 
Copepodernas ordningar, hvilka den med tillhjelp af sina långa 
och talrika gälräfständer uppsilar ur vattnet. Enligt WipDEGREN 
skall den äfven lefva af andra kräftdjur af slägtena Mysis och 
Pontoporeia. Den såsom de andre Coregonerne är höst- eller 
vinterlekande. Dess lek inträffar vanligen i slutet af Oktober 
och i November, men vexlar något efter lokalerne och utan 
