Underslägtet Coregonus. 721 
och haft tillgång till ett rikare material af somlige former, 
samt derigenom äfvenledes erfarit, huruledes de olike sikformerne 
vexla nästan 1i oändlighet, och på mångahanda sätt öfvergå i 
hvarandra, och vi anse oss derför hafva fullt skäl att instämma 
i den nämnda af Smitr framstälda åsigten, samt gå ändå längre 
än han, i det vi betrakta en del af de af honom uppstälde och 
med särskilda namn utmärkte formerne under den nämnda ar- 
ten endast såsom representanter för individuella vexlingar. Re- 
dan S. Ninsson (i Skandinavisk Fauna, 4:de delen, Fiskarna, af 
år 1855) har till en viss grad antydt denna föränderlighet hos 
sikarne, då han der såsom varieteter under en och samma art 
(Coregonus oxyrhynchus, LissE) upptagit både näbbsiken eller 
den rätte Cor. oxyrhynchus, Lin., samt storsiken, eller Cor. 
marcena, Brock, jemte Lissés Cor. lavaretus, ehuru han såsom 
egna arter upptagit den i sjön Bolmen och någre andre sjöar 
i Småland förekommande mindre sikformen äfvensom den, som 
förekommer 1 Ringsjön 1 Skåne, den förre under namn af Cor. 
lavaretus, Ninsson, och den senare under d:o af Cor. Nilssoni, 
VALENCIENNES. Sedermera har H. WipeEGREN!) för våre inhemske 
egentlige sikar antagit 5 arter, och C. Tu. E. v. SirBonp?) för 
dem i Tyskland och Schweitz uppstält samma antal arter, och detta 
har senare för vår Svenska fauna blifvit tillökt med 5 nya af 
A. GönteerR?). Då man endast haft tillfälle till undersökning 
af ett inskränktare antal exemplar från färre lokaliteter, samt icke 
fått kännedom om öfvergångsformerne, kan man lätt komma till 
dylika åsigter. På senare tiden har O. Nössnis?) underkastat 
de i Bodensjön och i någre i de nordlige Alperne belägne sjöar 
förekommande sikarne en ny skärskådning, och har trott sig 
hafva funnit i gälräfständernas antal och beskaffenhet företrä- 
desvis vigtiga Karakterer, medelst hvilka och derjemte några 
andra han från Cor. Wartmanni, BL. utmönstrat 3:ne nya ar- 
ter. Han har emellertid anfört rätt betydliga variationer inom 
arterva uti gälräfständernas antal, och uti en sedermera af C. 
1) Bidrag till kännedomen om Sverges Salmonider: Öfvers. af K. 
Vet. Akad:s Förh. 1862, pag. 517. — 1863. 
2) Die Sässwasserfische von Mitteleuropa, 1853. 
3) Catal. of the Fishes in the Brit. Mus. vol. VI. — 1866. 
4) Zoologischer Anzeiger, 5:te Jahrg. 1882, pag. 86, 106, 130, 164, 
182, 207, 253, 279 och 302. 
Lilljeborg : Fiskarne, II. 46 
