Underslägtet Coregonus. 731 
hafva vi erfarit, att de yngre af den 5:te underarten med af- 
seende på nosens längd höra till den 4:de d:o, ehuru de ha nå- 
got längre nos än de samme af den vid ungef. samme storlek 
merendels: hafva. Vanligen är dock mnosspetsen hos de yngre 
af den 4:de underarten något mera framstående framom mun- 
nen än hos de samme af den 3:dje d:o. Denna öfverensstäm- 
melse i form mellan ungarne af de eljest i allmänhet olike 
formerne, talar för desses genetiska samband med hvarandra, 
och tyckes klarligen ådagalägga, att de alla hafva ett gemen- 
samt ursprung och blott utgöra en art. Hvad den 1:sta under- 
arten beträffar, hafva vi funnit den i synnerhet utmärkt från 
alla de andra genom formen af de blottade delarne af fjällen, 
beroende hufvudsakligen derpå, att fjällen i mindre grad täcka 
hvarandra än hos de andra underarterna. Dermed står utan 
tvifvel äfven den för den utmärkande och redan af NILssos 
anmärkta karakteren i samband, att bukfenornas bihang hos 
den äro rudimentära. Ehuru vi ännu icke iakttagit någon öf- 
vergång mellan den och de andra uti fjällens form, anse vi 
det dock troligt, att någon sådan kommer att finnas, och ställa 
derför denna underart i jemnbredd med de andra. I afseende 
på den 2:dra underarten, hafva vi genom jemförelse med ett 
par i Upsala Universitets Zoologiska museum förvarade typiska 
exemplar från Ammern See i södra Bayern af Cor. wartmannm 
(Brock), som erhållits genom framl. Professor W. Peters i Ber- 
lin, öfvertygat oss, att denna underart, sådan den förekommer 
i sjön Bolmen i Småland och i månge andre sjöar i södre, mel- 
lerste och norre delarne af Sverige, fullkomligt öfverensstämmer 
med den nämnde af Brock och andre beskrifne formen. Den å 
tabellen anförda proportionen mellan nosspetsens höjd och mel- 
lanhufvudets längd hos denna och den näst följande eller 3:dje 
underarten utvisar, att gränsen mellan dessa underarter i detta 
afseende är vacklande, men då man dermed förenar den från 
gälräfständernas antal hemtade karakteren, kan man dock i de 
festa fall skilja dem båda från hvarandra. Vi anse emellertid 
den 3:dje underarten vara af jemförelsevis mindre värde än de 
andra, i synnerhet som äfven gränsen mellan den och den föl- 
jande 4:de är osäker och vacklande, beroende derpå, huruvida 
nosspetsen är mer eller mindre konvex och mer eller mindre 
framstående framom munnen, men då denne form sedan lång 
tid tillbaka ständigt återkommit i beskrifningarna såsom distinkt, 
