Storsiken. 1755 
Coregonus fera, HJ. WIDEGREN: Bidrag till kännedomen om Sveriges 
Salmonider; Öfvers. af K. Veteusk. Akad:s Förh. 1862, 
pag. 580, tafl. X, fig. I & 2 — 1863. (Ex parte). 
» Marena, CC. TE. E. v. SIEBOLD: Die Siässwasserfische von Mittel- 
europa, pag. 263. — 1863. 
5 : A. J. MALMGREN: Kritisk öfversigt af Finlands Fisk- 
fauna, pag. 51. — 1863. 
» lavaretus, ÅA. GÖNTHER: Catalogue of the Fishes in the British 
Museum, vol. VI, pag. 178. — 1866. (Ex parte). 
» mazxillaris, IDEM: ibm, pag. 189. 
» marena, BERTHOLD BENECKE: Fische, Fischerei etc. in OÖst- und 
Vestpreussen, pag. 149. — 1881. 
» lavaretus, O. G. NORBÄCK: Handledning i Fiskevård och Fiskafvel, 
pag. 404, blad XLV, bild. 121. — 1884. (Ex parte). 
» marena, FE. A. SMITT: Kritisk Förteckning öfver de i Riksmuseum 
befintliga Salmonider; K. Sv. Vet. Ak:s Handl. Bd. 21, 
N:o 8, pag. 287, tafl. IV, fig. 66, tafl. V, fig. 73—75 
& 84, (särsk. aftr.) — 1886. (Ex parte). 
Enligt Skand. Fauna kallas den vid Venern Storsik och Knubbsik, 
under hvilka namn man dock troligtvis stundom äfven afser den följande 
underarten. Enligt LLoYD benämnes den vid Venern Löfsik, och WIDEGREN 
uppgifver, att den derstädes äfven kallas Glysik. Vid våra skärgårdar be- 
nämnes den liksom de andra underarterna Sik. 
Anm. Under benämningen Cor. marena har NILSSON i Skand. Fauna 
upptagit både 3:dje och 4:de här anförda underarter, och sammaäledes har 
WIDEGREN gjort vid tillämpningen af det af JURINE gifna namnet C. fera, 
ehuru han dock synes dermed hufvudsakligen hafva afsett BLocHS marcena. 
Den af honom lemnade figuren 1 å taflan X utvisar emellertid en längre 
framom munnen framstående nosspets än förhållandet är hos den typiske 
storsiken, och är i detta afseende öfverensstämmande med den följande un- 
derarten, ehuru fig. 2, som visar nosspetsen sedd ofvanifrån, antyder hos 
den en mera tvärtrubbig form än den hos den senare. I afseende på det 
af SMITT gifna namnet C. marena, så har han under det samma äfven 
upptagit den här anförda 5:te underarten, men deremot derifrån afskilt 
och till underarten C. lavaretus öfverfört sikar med tyärtrubbig nosspets 
och ett ringa antal gälräfständer, hvilka vi anse böra räknas till den med 
det förra namnet utmärkta underarten eller formen. 
Beskr. Denna underart, som, enligt hvad vi ofvan yttrat, 
synes vara af ett ringare värde och endast att betrakta såsom 
en öfvergångsform mellan 2:dra och 4:de underarterna, omfattar 
en del sikar, som stundom äro af vanlig storlek, men stundom 
äro större än de andre och ernå en totallängd af 3 fot eller 
9200 mill. och en vigt af 15 skålpund eller ungef. 6 !/, kilogram, 
enligt NorBäcK. Vanligen öfverstiger den dock föga 2 fot i 
längd. Till kroppsformen liknar den dem af den 2:dra under- 
