760 Slägtet Coregonus. 
Coregonus oxyrhinchus, C. U. EKstrRöM: Fiskarne i Mörkö skärgård; K. Ve- 
tensk. Akademiens Handl. 1834, pag. 12. — 1835. 
3 » H. KRÖYER: Danmarks Fiske, 3:dje Bd., pag. 76, med 
figur. — 1846. 
>» Oxyrhynchus, S. NILSSON: Skandinavisk Fauna, 4:de del. Fiskarna, 
pag. 453. — 1855. (Ex parte). 
» Mmarena, IDEM: ibm. (EX parte). 
» Ozxyrhinchus, L. LLoYD: Anteckningar under ett tjuguårigt vistande 
i Skandinavien, pag. 61. — 1855. (Ex parte). 
Sera HJ. WIDEGREN: Bidrag till kännedomen om Sveriges 
Salmonider; Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1862, pag. 
580, tafl. 10, fig. I & 2. — 1863. (Ex parte). 
» lavaretus, IDEM: ibm, pag. 583, tafl. VI, fig. 3. (Ex parte). 
» Fera, C. TH. E. V. SIEBOLD: Die Sässwasserfische von Mittel- 
europa, pag. 251. — 1863. 
» Videgreni, A. J. MALMGREN: Kritisk Öfversigt af Finlands Fisk- 
fauna, pag. 52. — 1863. i 
>» Uoydi, A. GÖNTHER: Catal. of the Fish. in the Brit. Mus. 
vol. VI, pag. 174. — 1866. 
» lavaretus, IDEM: ibm, pag. 178. (Ex parte). 
» lapponicus, IDEM: ibm, pag. 181. 
» lavaretus, B. BENECKE: Fische, Fischerei etc. pag. 150, med fig. 
— 1881. 
O. G. NORBÄCK: Handledning i Fiskevård och Fiskafvel, 
| etc. pag. 404. — 1884. (Ex parte). 
Coregonus » F. A. SmITt: Kritisk förteckning öfver de i Riksmuseum 
befintliga Salmonider; K. Sv. Vetenskaps Akademiens 
Handl. Bd. 21. N:o 8, pag. 287, tafl. IV, fig. 69—72; 
tafl. V, fig. 83 & fig. 85—91: tafl. VI, fig. 92—100. 
(Särsk. aftr.). — 1886. (S. str.). 
Dess vanliga Svenska namn är Sik, och vid Öresund i trakten af Lands- 
krona hafva vi, såsom ofvan, 1:ste delen, pag. 397 anföres, hört den be- 
nämnas med det Danska namnet Hält. Vid Venern sammanblandas den 
med föregående underart under de ofvan anförda namnen Storsik och Löfsik. 
Beskr. Denne form, som utan någon skarp gräns å ena 
sidan sluter sig till den föregående underarten och å den andra 
till den följande, är den hos oss i allmänhet vanligaste. Den 
ernår stundom betydliga dimensioner och en totallängd af 2 
till 3 fot, eller 600 till 900 mill., och en vigt af 3 till 5 ki- 
logram eller mera, ehuru den vanligen är mindre och meren- 
dels! föga öfverstiger 600 mill. i längd. Kroppsformen är vex- 
lande, men liknar i allmänhet den af föreg. underart. Största 
kroppshöjden innehålles omkr. 41/; till nära 6 ggr i totalläng- 
den, och stjertens minsta höjd är i-hög grad vexlande, och in- 
nehålles omkr. 14 till 202/; ggr i den senare längden samt 
” ” 
