768 Slägtet Coregonus. 
lika med och stundom något större än hufvudets d:o. — Fjäl- 
len likna dem hos föregående underart, och sidoliniens fjäll äro 
omkr. 82 till 102. I de sydligare trakterna af Sverige har 
hanen stundom i lekdrägten omkr. 6 till 7 långsgående rader 
af temligen ljuse knölar på fjällen å hvardera kroppssidan, och 
då har åtminstone ofta nosspetsen en sådan mjuk förlängning 
som den, hvilken blifvit afbildad af BrocH och Krörer, och 
som föranledt dess förvexling med den rätte näbbsiken. TI mel- 
lersta Sverige hafva vi icke under lektiden eller eljest hos denna 
underart iakttagit några knölrader. — Färgen är underkastad 
åtskilliga vexlingar, och är, liksom hos föregående underarter 
stundom mörkare och stundom ljusarg, samt liknar för det 
mesta deras. Å ett nyligen i slutet af Oktober fångadt exem- 
plar hafva vi antecknat följande färg: Ryggsidan blågrönaktig, 
på hufvudet grågrönaktig. Nidorna af hufvudet och kroppen 
silfvergrå, de förra med någon messingsglans, och på de senare 
med en liten svartaktig fläck vid främre kanten af hvarje fjälls 
blottade del. Buksidan hvit, nästan utan silfverglans. Rygg- 
och stjertfenorna af ryggens färg, ehuru mörkare, den förra 
med köttröd anstrykning emot basen och der med någre svart- 
aktige fläckar. Bröstfenorna gråröda emot basen och blågröna 
emot spetsen. Bukfenorna gråhvita vid basen och blågrönaktiga 
för öfrigt, och med någre mörke fläckar ofvan vid basen samt 
med ljusare strålar. Analfenan svartgrön, med gråhvite strålar 
och mörkare, svartaktige fläckar vid basen. På locket och un- 
derlocket en del mindre mörkt grönaktige fläckar. TIris silfver- 
hvit, med svag messingsglans, och med mörk skuggning upp- 
till. Stundom äro kroppssidorna ljusare, silfverhvita, och stun- 
dom med temligen tät svartaktig punktering vid de bakre fjäll- 
kanterne, så att man vid viss belysning kan se smala långsgå- 
ende gråaktiga band å de samma, och stundom äro fenorna vid 
spetsarne svartaktiga. 
Skelettet. Det fasta kraniet liknar till formen och bygg- 
naden mycket det samma af laxarterna, men har smalare nos- 
afdelning samt något större qvarstod af primordialkraniets brosk, 
i synnerhet i den nämnda afdelningen. Basilarbenet är ungef. 
lika högt som bredt och genom sidonackbenens båda med hvar- 
andra sammanstötande ledknappar utestängdt från nackhålet. 
Sidonackbenen sammanstöta med hvarandra äfven vid nackhå- 
lets öfre del, och omsluta således helt och hållet detta hål. 
