Vanlige Siken. 769 
Öfra nackbenet är temligen litet, och dess vertikale bakre del 
nedskjuter med en spets, som genom brosk är afskild från si- 
donackbenen. Dess vertikala skifva eller utskott är litet, men 
sträcker sig. dock i allmänhet ungef. lika längt tillbaka, som 
utskotten å o. epotica, ehuru hos äldre exemplar dessa senare 
stundom äro något längre utstående. Dess öfre, horisontelle del 
är till större delen betäckt af hjessbenen, men allra främst af 
pannbenen. O. epotica hafva det bakåt utstående utskottet 
ganska väl utbildadt, och i synnerhet hos äldre ungef. lika 
långt utstående bakåt, som det i samma rigtning utstående ut- 
skottet å o. pterotica. Framtill äro de till en liten del be- 
täckta af hjessbenen. O. pterotica hafva det nämnda bakåt 
utstående utskottet längre hos äldre än hos yngre, samt tunnt. 
Den grop, som förefinnes å deras öfra sida och inåt begränsas 
af o. epotica och hjessbenen, hvilka senares yttre kant bildar 
ett hvalf öfver dess inre och främre del, är grundare än hos 
laxarterna, men o. pterotica äro liksom hos dem belägna be- 
tydligt lägre än o. epotica, och kraniets bakre öfre del är der- 
för starkt kullrig. Dess bredd här öfver basen af de nämnda 
utskotten å o. pterotica är något större än dess höjd. -O. opi- 
sthotica äro små, och bidraga icke till bildningen af sjelfve 
; hjernkapseln, emedan de sitta utanpå denne, men de hafva ett 
temligen starkt utbildadt och bakåt och uppåt rigtadt utskott, 
vid hvilket posttemporalbenets nedre gren medelst ett ligament 
är fästad. Framtill gränsa de till o. pterotica och exoccipi- 
talia, och sitta utanpå dessa och stöta upptill till o. epotica. 
De äro lätt affallande. O. prootica äro såsom vanligt stora, och 
gränsa framtill med en skarp, något utstående kant till ögon- 
hålorna. O. sphenotica, som ,såsom vanligt begränsa ögonhå- 
lornå vid dessas bakre öfre hörn, hafva ett tjockt och kort och 
undertill urhålkadt, samt vid spetsen tvärt afhugget och utåt 
och nedåt rigtadt utskott, ofvan och framom ledgropen för den 
främre delen af hyomandibularbenets öfre ledknapp, och dessa 
ben äro betydligt olika de samma hos laxarne. Ett litet Y-for- 
madt basisphenoidben förefinnes, hvars nedre enkle del icke räc- 
ker ned till parasphenoidbenet, utan genom ett ligament är 
bunden vid detta. Alisphenoidbenen äro nästan halfmånformiga 
och något större än de framom dem varande orbitosphenoidbe- 
nen, som såsom vanligt äro nedtill förenade, samt äro mindre 
än dem hos laxarne, och på långt när icke räcka ned till para- 
Lilljeborg : Fiskarne. II. 49 
