770 Slägtet Coregonus. 
sphenoidbenet, hvadan skiljeväggen mellan båda ögonhålorna 
till stor del så väl framom basisphenoidbenet som under orbito- 
sphenoidbenen är hinnartad. Parasphenoidbenet är, betraktadt 
från sidan, baktill bågformigt böjdt, och har å undra sidan 
fram- och baktill en långsgående grop, samt är inskuret i både 
främre och bakre änden. Framtill räcker det nära kraniets 
främre ände, och är här blott helt obetydligt å undra sidan 
betäckt af det korta plogbenet. Detta senare benet är mycket 
litet och alldeles olikt laxarnes, samt föga utbildadt. I före- 
ning med den främre änden af ethmoidbrosket och öfra silbe- 
net bidrager det till att bilda den främste änden af det fasta 
kraniet. Bakåt räcker det på långt när icke till midten af af- 
ståndet mellan nosspetsen och ögonhålorna. Det är ungef. 1'/, 
ggr längre än bredt, med främre änden afrundad och med en 
der varande förtjockning å hvardera sidan, bildande en artiku- 
lationsyta, vid hvilken den främre änden af hvartdera gombe- 
net är fästad; med hvardera sidokanten urbugtad och med den 
bakre änden inskuren samt med en fåra långs midten af dess 
undra sida. Inga spår till tänder förefinnas å det samma. Sui- 
bens- eller ethmoidapparaten är till större delen broskartad, och 
den af denna apparat bildade nosen å kraniet utgör ungef. eller 
nära !/, af dettas längd. Sidosilbenen äro dock temligen stora, 
men luktnerverna genomborra brosket innanför dem. De äro 
rigtade rätt ut åt sidorna och hafva ytterkanten skarp. Midtel- 
silbenet utgöres dels af en tjock broskmassa, som sträcker sig 
fram till kraniets främste ände, der det allra främst har å 
hvardera sidan en tjock, uppåt och bakåt rigtad knöllik ansväll- 
ning!), som framtill begränsar nasalhålan, hvilken baktill be- 
gränsas af sidosilbenet; och dels af en temligen betydlig för- 
bening i öfre delen af dess främre ände, under det öfra silbe- 
net, hvilken förbening icke, så vidt vi erfarit det, förekommer 
hos de föregående slägtena. Upptill är den något utbredd å 
sidorna, och har långs midten af öfra sidan en rygg, samt slu- 
tar bakåt med 2:ne något divergerande spetsar, som sträcka sig 
tillbaka under pannbenens främre ändar. Nedtill utgöres denna 
förbening af en vertikal, i nedre kanten afrundad och af 2:ne före- 
nade lameller bildad skifva, som till större delen bildar den 
1) Dessa ansvällningar motsvara de hos blanklaxen efter PARKER så 
kallade trabecularhornen och öfre labialbrosken. 
