Vanlige Siken. i UTE 
stor, men med den nedre grenen icke så synnerligen kort, ehuru ge- 
nom ett ligament sammanbunden med o. opisthoticum.  Pro- 
coracoidbenet har wungef. samma bredd vid sitt fäste vid nyc- 
kelbenet som vid korpbenet, och är å förra stället utdraget i 
en spets, som går till skulderbladet. Scapularfenestran är rund 
och omsluten af skulderbladet endast. Nyckelbenet är kort och 
bredt, i synnerhet vid dess öfre ände, der det utlöper i en lång 
och skarp spets, vid hvilken öfra nyckelbenet är fästadt. Detta 
senare benet är af en aflång och jemnbred form. Korpbenet är 
temligen kort, men räcker dock ned till nyckelbenets nedre 
ände. Bäckenbenen äro icke så smala som hos harren. De äro 
af en lancettformig, framtill smalare form. Deras yttre kant 
är förtjockad, och den inre delen tunn, men vid bakre änden 
har denne senare en rundad förtjockning eller ledknapp, och 
båda benen äro här medelst ett tjockt fibrocartilaginöst band 
sammanbundna med hvarandra. 
Vanlige siken förekommer inom Sverige från dess sydligaste 
till dess nordligaste trakter, dels i hafvet så väl i granskapet 
af de vestra som de södra och östra kusterna, och dels i större 
insjöar och strömmar. I de sydligare delarne af landet synes 
denna underart nästan uteslutande tillhöra hafvet, och endast 
derifrån uppgå 1 mynningarne af de strömmar, som deri ut- 
falla, men någon gång torde den dock der uppgå i de sjöar, 
som med hafvet stå i förbindelse. Sjelfve hafva vi iakttagit 
den fångad vid Öresund, och den sik, som anföres af H. D. J. 
WaALLENGREN!) under namnet Cor. oxyrlwynchus såsom sparsamt 
förekommande vid nordöstra Skåne, och någon gång uppsti- 
gande i Ifösjön, tillhör utan tvifvel den här i fråga varande 
formen, äfven som den, hvilken af C. A. GosseLman?) under 
samma namn upptages såsom förekommande vid Blekinge. Vi 
hafva sett den tagen i hafvet i trakten af Kalmar. Enligt G. 
A. Tiseuwvs3) förekommer den i östra Småland, och vi hafva 
sett den tagen i betydlig mängd i skärgården i trakten af Ve- 
stervik. - Mot norden tilltager den i mängd, och är talrik i 
Stockholms, Roslagens och Norrlands skärgårdar, och från och 
1) Öfvers. af K. Vet. Akad:s Förh. 1866, N:o 1, pag. 5. 
2) Zoologiska och Botaniska Iakttagelser inom Blekinge. Lund 1864. 
pag. 4. 
3) Bidrag till kännedomen om Östra Smålands Vertebratfauna. Stock- 
holm 1868, p. 38. 
