14 R. COLLETT. [No. 9. 
værdig Grad i Størrelse eller Udseende. Som ved en tidligere 
Leilighed meddelt?, have Hannerne dog et relativt større Hoved 
end Hunnerne, ligesom Tænderne ere stærkere og Tandrækkerne 
længere hos Hannerne, end hos Hunner af samme Størrelse. 
Føde. Hos de fangede Indiv., hvis Ventrikler endnu have 
indeholdt utordøiet Føde, har denne 1 Regelen bestaaet af lavere 
Sødyr, især Echinodermer. Saaledes fandtes hos et Ind. (Vardø 
24de Oct. 1882) knuste Skaller og hele Exemplarer af Echinus 
norvegicus; ligeledes har jeg seet hos Exemplarer fra samme 
Localitet (Varangerfjorden) hele eller kjendelige Levninger af 
Antedon sarsii, Otenodiscus erispatus, og Ophiacantha biden- 
tata. 
Hos 4 Individer, alle fangede paa samme Linesæt ved Vardø 
Sde Juni 1892, vare Ventriklerne fyldte med Unger af Strongylo- 
centrotus drøbachiensis, samt forskjellige Bunddyr (hvoriblandt 
et Expl. af Hornera lichenoides). 
I sin Levemaade synes den saaledes i det hele at stemme 
overens med Anarrhichas-Arterne (især Å. minor). 
Lycodes sarsii, Coll. 1871. 
Udbredelse. Af Lycodes sarsit er for Tiden omtrent 19 
Individer kjendte, hvoraf de 18 (der: imdbefattet Typ-Individet) 
ere fundne ved de norske Kyster. Disse Individer repræsentere 
1 en uafbrudt Række Artens Udvikling fra Yngel-Stadiet op til 
det kjønsmodne Individ. 
Det største hidtil erholdte Individ har dog blot havt en Længde 
al 1847». Hvorvidt dette, skjønt fuldt förplantningsdygtigt, danner 
den yderste Grændse for Artens Udvikling, er endnu ukjendt. 
Diagnose. 
Legemsbygningen langstrakt (Subgenus Lycenchelys, Gill 1884). 
I Totallængden indeholdes: Hovedets Længde omkring 6—7 Gange (sjelden 
lidt over eller under), Legemets Høide i Regelen 12—14 Gange (undertiden 
indtil 17), Dorsalens Afstand fra Snudespidsen 4—4'/9 Gange, Kroppen 
(Legemet foran Anus) 3—3!/3 Gange (hos enkelte Ind. indtil 83/,). 
1 Nyt Mag. f. Naturv. 29de B., p. 75 (Chria. 1885). 
