1903.] meDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884—1901. 5 
Tænder normale; tilstede i Kjæverne paa Palatinbenene og paa 
Vomer. 
M. B. 6. Sidelinien ventral, (ucomplet). P. 17 eller 18, sjelden 19. 
Størrelse. Er forplantningsdygtig med en Totall. af 120—150mm, 
Den største hidtil iagttagne Længde hos scandin. Exemplarer er 270mm, 
Hab. Kattegat, Skagerak, Norge, Island, Beeren Eiland. 
Historie. Den eneste Art af denne Slægt, som forekommer 
i større Antal langs hele den norske Kyst, er L. vahlii, eller 
denne Arts scandinaviske Form L. gracilis. Denne bebor her 
det forholdsvis grundere Vand, og trænger dybt ind 1 Fjord- 
bundene. 
Under en Række Undersøgelser over de arctiske Lycoder 
har Dr. Jensen 1 1901 kunnet paavise), at L. gracilis, oprindelig 
kjendt og beskrevet fra Christianiafjorden, er at opfatte som en 
sydøstlig, relict Form af den typiske L. vahlti, som neppe nogen- 
sinde i de scandinaviske Farvande opnaar den typiske Arts fulde 
Størrelse, og 1 Overensstemmelse hermed udviser et ringere 
Antal Straaler og Hvirvler, end de grønlandske Exemplarer al 
L. vahlii. 
Af den sydlige Form fer der først i de sidst forløbne Aar 
bleven tilveiebragt et saa stort Materiale, at dens Udviklings- 
stadier fra den spæde Unge til det kjønsmodne Individ har 
kunnet forfølges. 
L. gracilis blev første Gang paavist 1 Christianiafjorden 
1 1866, da M. Sars? meddelte Beskrivelse og Afbildning af ,en 
ny norsk Fisk, Lycodes gracilis,* optaget i 1865 fra 50—60 
Favnes Dyb (90—110 Meter) i Drøbaksund. Exemplaret var en 
spæd Unge, med en Totall. af 43”, characteristisk ved 10 sadel- 
formige Tverbaand paa hvidagtig Bundfarve, og et nøgent (ikke 
skjælbeklædt) Legeme. Brystfinnerne havde 17 Straaler. 
Efter mere end 20 Aars Forløb gjenfandtes Arten ved Norges 
Kyster. I Juli 1888 optoges af Conserv. Storm i Trondhjems- 
fjorden fra en Dybde af 70 Favne (128 Meter) 4 unge Exem- 
! Vidensk. Medd. fra Naturh. Foren. Kbhvn. 1901, p. 202. 
? Forh. Vid.-Selsk. Chria. 1866, p. 40 (Chria. 1867). 
