62 RA COLLBET. [No. 9. 
hele Udseende, naar de ere 35m» lange, og hos disse ere alle 4 
Snude-Tentakler fuldt udviklede. 
Gammelt Individ. Den 238de Juni 1897 fandt jeg paa 
Bergens Fisketorv et endnu levende Ind. af en Gaidropsarus, 
der maa ansees som et noget aberrant Ind. af denne Art; det 
afveg fra de normale Individer ved sin betydelige Størrelse, ved 
forlængede Kjæver, ved Skjællenes Udbredelse, samt endelig der- 
ved, at det nederste Tentakelpar paa Snuden manglede. 
Totallængde: LEE goprn 
Hovedets Længde'd LO NTE Her 
Grundlinien af 1ste Dorsal . . . . .. Be 
Snudespidsen til Beg. af 2den Dorsal. . 98== 
Era Anus ul Tsihnus ENE pa 
Halerodens mindste Høide . . . . .. per 
L. af Hovedets postorbitale Del. . . . 36” 
Individet var saaledes 1 Virkeligheden tri-errat. Af de 2 
Rostral-Cirri, (som ogsaa 1 Larve-Stadiet anlægges senere, end 
det øvre- Par), fandtes intet Spor. 
Farven var helt brun. Skjælbeklædningen strakte sig frem 
til de bagre Næsebor, og beklædte Gjellemembranen; af Fin- 
nerne vare ogsaa Ventralerne skjælklædte. 
Kjæverne vare forholdsvis lange, 31”; Mundspalten naaede 
tilbage betydeligt bagenfor Øiet.  Pectoralen havde 17 Straaler. 
Exemplaret, der opbevares paa Chria.-Museet, var en gam- 
mel Han, med hvilende Testes. Uagtet sit abnorme Udseende 
stemmer det dog 1 Hovedsagen nærmest overens med G. mustela, 
og maa sandsynligvis ansees som repræsenterende det yderste, 
mest udviklede Stadium, som Arten idethele kan opnaa, et 
Stadium, som i Regelen ikke naaes af de ,typiske* (kjønsmodne) 
Individer. 
Dette synes at antyde, at enkelte Individer af denne Art 
(og maaske andre af samme Slægt) under gunstige Omstæn- 
digheder undergaa endnu en sidste Formforandring, efterat 
Individet er naaet ud over, hvad der hidtil har været anseet som 
Grændsen for dets Udvikling. 
