134 R. COLLETT. [No9! 
b) Fra Nordland og nordover langs Tromsø-Kysten fore- 
kommer Røien baade i Ferskvand og i Søen; den bebor her 
saavel Elve, som Indsøer, og gaar regelmæssig ud i Havet om 
Vinteren. 
Det sydligste Vasdrag 1 Landet, hvor Røien vides at gaa 
regelmæssigt fra Elvene til Søen og tilbage igjen for at gyde, 
er (ifølge Landmark) Røsaaen i nordre Helgeland. 
Nordenfor Helgeland begynder Saltvandsformen at optræde 
almindeligere, og i de store Vasdrag i Tromsø Stift (Salangs- 
elv, Maalselv) er den en regelmæssig Vandrefisk fra Søen af og 
langt op i Elvene, ligesom den er talrig 1 disse Egnes Fjeldvande. 
c) I Finmarken er den ligeledes nærmest at betragte som 
en Saltvandsform, der ligesom Sø-Ørreten stiger fra Havet op i 
Elvene og Vandene for at gyde. Denne Saltvandsform anlægger 
en lys og blank Farve, der ligner Laxens, og næsten er uden 
Spor af Pletter (især er dette Tilfældet med de mindre Individer). 
I disse Landsdele naar den sjelden nogen betydelig Størrelse, 
og Individer med større Vægt end 2 Kilogr. træffes kun und- 
tagelsesvis. I Altevandet, øverst i Maalselvens store Vasdrag, 
skal den (ifølge Sparre-Schneider) dog kunne naa en Vægt af 
omtr. 6 Kilogr. 
Sø-Røiens Næring. Fra Fiskeri-Assistent Melle modtog 
Chria.-Museet (Høsten 1903) omtrent 50 Ventrikler al Røe, ind- 
samlede paa min Anmodning samme Sommer i Ulfsfjorden og 
Sørfjorden indenfor Tromsø, dels i selve Søen, dels under Op- 
stigningen 1 det nærliggende Jægervand og et Par andre Smaa- 
vande. | 
Individerne fra Søen (2Sde Juli), hvis Totall. var omkring 
5002». indeholdt enten Fiske, eller Crustaceer. Af de første 
kunde kjendes Unger af Sild og af Sil (immodytes). De fleste 
Ventrikler vare dog fyldte af Plancton-Crustaceer, især Futhe- 
misto libellula og Boreophausia inermis, hvoraf fornemmelig 
den sidstnævnte Art kunde ublandet fylde Ventrikelen.  Desuden 
fandtes i mindre Antal Mysis oculata, blandet med en og anden 
Strandfisk (Pholis gunnellus). 
