1903.] mEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884—1901. 137 
udprægede, skjønt der ogsaa inden disse vil kunne findes Indi- 
vider, der gaa over i en eller anden at de øvrige Former. 
1. C. lavaretus, lavaretus, Lin. 1766. 
Denne Form, der danner Artens typiske Stammel, udgjør 
Hovedmassen af de Siker, som bebo de norske Vasdrag. Ifølge 
Artens Tendents til Variation kan ogsaa denne Form lettelig 
deles i Underformer, der med mer eller mindre iøinefaldende 
Eiendommeligheder tilhøre bestemte Localiteter, ligesom der ogsaa 
inden hver Stamme jevnlig kan paavises individuelle Uligheder. 
Hovedformen er udbredt i de sydlige Dele, saavelsom 1 
Finmarken. I Salmi-Jærvi i Syd-Varanger forekommer saaledes 
en Form, der i ingen Henseende afviger fra sydlige Individer. 
I Tana-Elven er denne Sik-Form ligeledes talrig, og af ikke ube- 
tydelig oeconomisk Betydning; i Vest-Finmarken er den muligens 
mere local, og forekommer saaledes i Alten-Elven blot i dennes 
øvre Dele. 
Forplantning. Gydetiden falder regulært i November og 
December, men er iøvrigt efter Localiteten ganske vexlende. 
Ofte er saaledes Gydetiden forskjellig i 2 nærliggende Vande; 
og i de fleste større Indsøer findes Stammer, der gyde til ulige 
Tider, og som ogsaa i andre Henseender, saasom i Valget af 
Tilholdssteder, kunne udvise Forskjelligheder. I Krøderen fore- 
kommer saaledes en Stamme, der (ifølge Fiskeri-Insp. Landmark) 
regelmæssigt gyder i Januar og Februar, medens Hovedmassen 
gyder fra Midten af November til Midten af December. Den 
store Stamme, som bebor Mjøsens sydlige Dele, og som tilbrin- 
ger Sommeren paa de her forekommende store Dybder, bliver 
først henimod Midten af December forplantningsdygtig, og søger 
da ned mod Vormens Udløb for at gyde. Den Stamme derimod, 
som forekommer i denne Indsøs nordlige Del, der er grundere, 
1 Characteriseret ved sin mer eller mindre høie Snude, som (seet forfra) 
danner et tydeligt Qvadrat, samt ved det forholdsvis aabne Gjællegit- 
ter, hvor ste Gjællebue tæller 30 Straaler, eller mindre. 
