1903.] mEDDELELSER OM NORGES FISKE I AARENE 1884—1901. 169 
Fam. Esocidae. 
Esox lueius, Lin. 1766. 
Udbredelse.  Gjedden er i Norge udbredt væsentlig over 
2 større Arealer, nemlig i Landets sydlige Dele op til henimod 
Grændsen af Nordland, samt i de indre Dele af Tromsø Stift og 
i Finmarken. Paa den mellemliggende Strækning, eller 1 hele 
Nordlands Amt, forekommer den ikke. 
1. Det er sandsynligt, at Gjeddens oprindelige Tilhold i 
det første af disse Arealer blot har været de sydligste Grændse- 
districter mod Sverige, og at den her neppe har forekommet i 
vild Tilstand vestenfor Christianiafjorden. Men efterhaanden er 
dens Udbredelse bleven betydelig udvidet, og den findes nu ikke 
blot i et Utal af Vande og Vasdrag i hele Christiania Stift og 
Dele af Christiansand Stift, men ogsaa, skjønt i mindre Ud- 
strækning, langs Landets Vestkyst. 
Fra Bergens Stift omtales den imidlertid allerede i det ai 
den gamle Naturforsker Strøm efterladte Manuscript, (der har 
dannet Kildeskriftet til hans ,Søndmørs Beskrivelse), som 
endnu i 1760 forekommende i et af Vandene i Søndmør, hvor 
den oprindelig havde været indsat af Amtmand Lillienskiold 
(sandsynligvis 1 Slutningen af 1600-Aarene). 
Ligeledes forekommer den i flere Vande omkring Bergen, 
hvor dens Indførelse neppe har foregaaet senere, end i det 18de 
Aarhundrede, men sandsynligvis tidligere. 
I Trondhjems Stift findes den ligeledes i mange Vande, 
saavel søndenfor, som nordenfor Trondhjemsfjorden, nordligst 1 
Liernes Præstegjæld nær den svenske Grændse. 
2. I hele Nordland synes den, som ovenfor nævnt, endnu 
at mangle. I det nordlige District optræder den først i Smaa- 
vande i Maalselvedalen indenfor Tromsø, og senere i Alten-Elv 
(ovenfor Fossene), og endelig i mange Vande og Elve 1 Vest- 
og Øst-Finmarken lige hen til Syd-Varanger. I Finmarken, hvor 
den omtales allerede af Lillienskiold i 1698, opnaar den en lige- 
- saa betydelig Størrelse, som i Landets sydlige Districter. 
