Sådciiie uIä^eI)I)eler har obekantskapen med 

 Linnés lierbariuiii medfört icke endast i utlandet, 

 utan äfven i hans eget fädernesland; äfven i det- 

 tas Flora har alskillij^t forblilvit oulredl, oaktadt 

 de flera föivSök, sum blifvit gjurcbi, och molsalla 

 åsiqler, som l)lirvit uppställda, försvarade och be- 

 stridda — iios OSS till stor del följder af fot luslen 

 af hans satnlingar. Hade dessa forblifvit inom 

 landet, så hade ulan tvifvel granskning af dem, 

 och jeuiförelse mellan dem och hans arbeten, kun- 

 nat supplera hvad i de sednare saknas eller är 

 otydligt, reda mycket, samt derigenom förekomma 

 mån^a strider eller biläyga andra. Då emellerlid 

 förlusten deraf en ijång var gjord, återstod intet 

 annat medel, att afhjelpa den, än att af herbariet, 

 der det nu förvaras, söka taga så noggrann kän- 

 nedom som möjlii^t och derutur hemla alla upp- 

 lysningar, det kunde eibjuda, för att åtminstone 

 på sådant sätt tillegna oss deraf hvad vi ännu 

 förmå, och således beieda bearbetarne af Nordens 

 flora ett tillfälle, alt ålminstone vela, hvilka hjelp- 

 medel kuima eller icke kunna i denna samling 

 påräknas. 



För att i denna afsigt förelaga en lesa tilf 

 London, var det som jag törlidet år i underdå- 

 nighet sökte och nådit;st beviljades el t understöd 

 af slalens medel; och lör meddelande af den 

 derunder anslällda undersöknings resullater, vågar 

 jag nu härmedelsl ulbedja mig en plats i Kongl. 

 Vetenskaps- Akademiens Handlingar. 



Sedan längre tid tillbaka hade min nyligeii! 

 så p^fUsligt biirti^ån^ne fader, en af vår tioras veik- 

 sammaste bearbelare, lifligl önskat, att en sådan 

 undersökning af Limiaeiska herbariels innehåll måtte 

 föreläsas och resullalerna deraf offentliggöras. Ho- 

 nom tillhör foljnktligen fortjenslen af idé^n, oiu 



