14 



spredt siddende Berster. Cerci kun lidet længere end Anal- 

 ringen, konvergerende, tykkere mod Spidsen, med fire koniske, 

 tydeligt afsatte Led. Larven overalt med spredt siddende 

 Børster. Kun Hoved samt Kroppens Rygskinner og forreste 

 Halvdel af Analringen af mørkebrun Farve. 



Biologiske Bemærkninger. 



Til ovenstaaende Larvebeskrivelse gives her nogle faa 

 biologiske Bemærkninger om Truncatipennerne De dertil 

 hørende Arter og Slægter træffes under ret forskjellige For- 

 hold; og af let forklarlige Grunde ser man oftest de fuldt 

 udviklede Dyr, hvorimod Larvens Levevis i Reglen er mere 

 skjult. 



Af Slægten Dromius træffes de fleste Arter under Bark, 

 baade paa friske og udgaaede Træer, i første Tilfælde mest 

 paa Træer med afskallende Bark som Platan, Ahorn, Fyr 

 og Birk. Her lever da ogsaa Larverne. Larverne af de 

 Dromius -kxiQV, der leve under Bark, bevæge sig meget 

 behændigt af Sted under denne, af og til ogsaa uden paa 

 Barken, hvor de fastholde sig med deres veludviklede Klattre- 

 kroge og tandede Kløer (se Schiødte's Afbildning af 

 Orom««/.v- Larven, Nat. Tidsskr. III R. , <S Bd. Tavle IV, 

 Fig. 7 og 10). 



V^or eneste Art af Slægten Demelrias findes paa to saa 

 forskjellige Steder som Moser og Klitter. Paa førstnævnte 

 Lokalitet er den funden i Lyngby Mose, hvor den i enkelte 

 Aar har været temmelig hyppig i Opskyl og fugtigt Løv. 

 Om Sommeren paa varme Solskins-Eftermiddage ses den 

 ofte entrende paa Planter. Her er Larven ogsaa tagen i en 

 Phellnndrmm-Siængel. Arten er vist hyppigst funden i 

 Klitter, saaledes paa Langeland, paa hvilket Sted Larver og 

 Imagines ere fundne sammen i Antal, livligt kravlende paa 

 Marehalm; baade Larver og udviklede Dyr have hos denne 



