84 



havde forinden været den prægtigste Skov, som baade den 

 nuværende Ejer, Konsul En horning i Norrköping, og hans 

 Fader, der tidligere havde ejet den, ikke havde nænnet at 

 hugge, skjønt det i Virkeligheden var overmoden Skov. Nu 

 saa man allevegne de mægtige Graner helt eller delvis af- 

 naalede; hvad der var afnaalet det foregaaende Aar, stod 

 for største Delen tilbage: dels havde Ejeren haabet paa, at 

 Træerne vilde »grönska« igjen, dels havde man ikke kunnet 

 naa at faa dem oparbejdede. Haabet om, at de afnaalede 

 Graner vilde komme sig, havde naturligvis vist sig forfænge- 

 ligt; Granerne, der var afnaalede det foregaaende Aar, stod 

 nu som sørgelige Lig i Skoven ; mange Steder var alle 

 Granerne døde, saaledes at kun Fyrrene, der allevegne stod 

 med grønne, omend lysnede Kroner, var et oplivende Element 

 i den store Elendighed. Paa de Steder, hvor Angrebet var 

 stærkest, hørte man ligesom en Regn slaa imod Skovbunden; 

 det var Larvernes Exkrementer, der regnede jævnt ned paa 

 Skovbunden, der var helt dækket med et tykt Lag af dem. 

 Heller ikke Løvtræerne gik Ram forbi. Saaledes saa jeg en 

 Dag en stor gammel Eg, fra hvilken Bladene dalede vug- 

 gende ned, og talløse Blade bedækkede Jorden under den — 

 fuldstændig som det kunde være en Efteraarsdag; det var 

 Nonnelarverne, som var i Arbejde i Træet og bed Bladene 

 af, af hvilke de kun æder Basaldelen nærmest ved Stilken. 

 Som Middel imod Angrebet havde man i Lighed med, 

 hvad der er sket i stor udstrækning i Tyskland, anbragt 

 Ringe af en tykflydende Masse, som længe holder sig klæb- 

 rig (»Larvelim«) omkring Stammerne i Brysthøjde; det er 

 nemlig bekjendt, at Larverne jævnlig firer sig ned paa Jor- 

 den, og ved en saadan Limring hindres de i at stige op 

 igjen. Disse Limringe havde de stor Skræk for: man saa 

 hyppig en Larve vandre determineret op ad en Stamme; 

 men lige med ét, naar den var i en lille Afstand fra Lim- 

 ringen, blev den usikker og vendte om: ofte lod den sig 

 falde ned paa Jorden. Under Limringene sad derfor mange 

 Steder Larver i Hundred- ja Tusindvis; Træet nedenunder 

 Limringen var bedækket med et sammenhængende Slør af 



