112 



Tachytes pectinipes Dbm, 



Det hænder undertiden, at Gravehvepse, der under 

 nornoale Forhold forsyner deres Celler med ét større Dyr 

 som Foder for Larven, samler flere. mindre Dyr, enten yngre 

 Individer af den sædvanlige Art eller af mindre Arter. Jeg 

 har blandt andet set dette hos Åmmophila sabidosa L. og 

 Tach'i/tes. 



Ved Als byggede sidstnævnte i Begyndelsen af Juli 1901 

 i en Grusgrav. Cellerne indeholdt hver to eller tre smaa 

 Acridium -Larver. I en nylig færdigbygget Rede laa en lille 

 Gravehvepselarve og sugede paa undersiden af Græshoppe- 

 larvens Bagkrop tæt oppe ved Roden af denne. Da den 

 blev større, bed den Hul i den bløde Hud i Sammenføj- 

 ningen mellem Thorax og Bagkroppen og sænkede efter- 

 haanden Hovedet og Thorax dybere og dybere ind i Græs- 

 hoppen. Hvepselarven havde en meget smal og lang For- 

 krop, saa den mindede om en langhalset Flaske. Da den 

 havde opædt alle Indvoldene i den første Græshoppe, be- 

 gyndte den paa samme Maade at fortære de andre, idet 

 den fuldstændig skaanede Hudskeletterne, der skrumpede 

 sammen og senere af den fuldvoxne Larve anbragtes under 

 Kokonen 1 Bunden af Cellen. Kokonen lignede Kokonen 

 af Oxybelus, men var lidt større, 8X5 Mm. og mere 

 oval. Den var bygget af Sandkorn og smaa Stene og dan- 

 nede et meget haardt Hylster om Larven, der overvintrede 

 inden i den. 



Passaloecus monilicornis Dbm. 



Til Skillerum mellem Cellerne i Reden, der findes i ud- 

 hulede Stængler, benytter flere Passaloecus - Arter tynde 

 Plader af Harpix. De optræder derfor hyppigst i Egne, hvor 

 der findes Naaletræsplantninger. Men man ser dem dog 

 ogsaa paa Steder, hvor saadanne mangler. Følgende Iagt- 

 tagelse viser, hvorledes Hvepsen i saa Tilfælde skaffer sig 

 Harpix. 



Ved Als opdagede jeg en gammel Fyrrebjælke, der var 

 bygget ind i et Lysthus, og hvorpaa der sad flere Harpix- 



