114 



Hvepsens Æg var lagt paa Indersiden af et af Kakker- 

 lakkens mellemste Laar, beskyttet af en fremspringende 

 Kant. Larven kom frem den tredie eller fjerde Dag, efter 

 at Ægget var lagt, og begyndte at æde Kakkerlakken, der 

 stadig var spillevende. I Løbet af 8 Dage blev den fuld- 

 stændig opædt; end ikke de haarde Kitintorne havde Larven 

 skaanet. Denne spandt saa en dobbelt Kokon og forpup- 

 pede sig om Foraaret. 



Om den mellem- og nordeuropæiske Dolichurus curni- 

 culus Spin. giver Handlirsch en kort Meddelelse^), hvoraf 

 fremgaar, at han ligeledes saa den trække af med en 

 Kakkerlak, Aphlebia punctata Chap., som den bar ind i et 

 Hul i Jorden. Denne Arts Larver skaaner, i Modsætning 

 til den sydfranske, hele Foderdyrets Hudskelet, 



I Danmark er D. corniculus et sjældent Dyr, der op- 

 træder enkeltvis paa afdrevne Pletter i Naaleskove i sandede 

 Egne. Den ^V? 1900 traf jeg i Tidsvilde Hegn en Hun, 

 der var i Færd med at udrense en Larvegang i en Fyrre- 

 stub indtil en Dybde af 6 Ctm. Næste Gang jeg stedte 

 paa Dyret, var den ^^li 03 i Lohals, hvor jeg saa en Hun 

 komme slæbende med en Btatta lapponica L., som den holdt 

 fast ved et Følehorn. Kakkerlakken laa paa Kyggen og 

 sprællede med Benene. Hvepsen trak den op paa en Træ- 

 stub, hvor den forlod den for at give sig til at undersøge 

 en Larvegang. Den vendte derpaa tilbage til Blatta'en 

 og vilde trække den ned i Hullet, paa hvilket Tidspunkt 

 jeg imidlertid bemægtigede mig begge Dyrene. Kakkerlakken 

 var paralyseret saaledes, at den ikke kunde gaa, men var 

 ellers meget livlig. Heri danner den en Modsætning til de 

 af Fer ton iagttagne Blattider, der med stor Lethed bevægede 

 sig. Den af [). cornicnhis paralyserede Blatta levede otte 

 Dage efter, at den var paralyseret og laa hele Tiden i 

 nogenlunde uforandret Tilstand. 



^) Sitzungsber. d. k. k. Zool. bot. Gesellschaft in Wien, Vol 39, 1889, p. 81. 



