146 



Gyl lenhal angiver Lotus corniculatus som Foderplante, 

 hvilket dog turde bero paa en Fejltagelse. 



29. A. atoiiiarium Kirb. Sort med svag Glans og, 

 paa Grund af den tætte, men fine hvidgraa Behaaring, hos 

 vel vedligeholdte Individer tydelig graaagtig. Hovedet meget 

 kort og bredt, stærkt indtrukket i Thorax: Panden bred, flad, 

 fint punkteret; öjnene store, stærkt hvælvede. Thorax noget 

 bredere end langt, tydeligt tilspidset og let indsnøret fortil, 

 tæt og temmelig fint punkteret. Midtfuren punktförmig, 

 ofte utydelig. Vingedækkerne over de afrundede Skuldre 

 noget bredere end Thorax, ægdannede, højt hvælvede, med 

 svagt rundede Sider. Punktstriberne kraftige, temmelig 

 grovt punkterede. Mellemrummene ikke meget bredere end 

 Striberne, flade, især hos ^. Behaaringen danner hos vel 

 vedligeholdte Individer 2 Rækker paa hvert Mellemrum. 

 Benene sorte. Antennerne sorte, lidt lysere ved Koden. L. 

 IV2 Mm. 



c?. Snuden kraftig, kortere end Hoved og Thorax til- 

 sammen, næsten lige paa Undersiden, svagt krummet paa 

 Oversiden, fint og tæt punkteret og behaaret mod Koden, 

 blank og glat ved Spidsen. 



?. Snuden slank, noget længere end Hoved og Thorax 

 tilsammen, stærkt krummet, fint og adspredt punkteret, 

 temmelig blank og glat. 



Selskabelig paa Thymus serpyllum og T. chavmedrys, ud- 

 bredt, men ikke almindelig. 



Gruppe 9. 



Denne Gruppe bestaar af o Arter, der i Habitus ligner 

 hinanden særdeles. Forskjellen ligger nærmest i Formen af 

 Dækvingerne og i Udviklingen nf Snuden, ligesom ogsaa 

 Behaaringen afgiver Kjendemærker. der dog som altid er af 

 tvivlsom Værdi, da den ofte kan være helt eller delvis af- 

 gneden. Eppelsheim i Seidlitz: Fauna baltica giver 

 for denne Gruppe en Bestemmelsestabel, der er vildledende 

 paa flere Punkter. Arterne lever alle paa Kurvblomstrede. 



