214 



D'Hr. Olsen og PI enge's Forslag, saa var det, fordi det 

 foruden Kommissionens Paragraffer indeholdt endnu flere 

 Enkeltheder. 



Efter endnu nogle Bemærkninger fra forskjellige Med- 

 lemmer, blandt andet fra Hr. Rasch, der mente, at han 

 var ligesaa berettiget til at fremdrage de svage Punkter i 

 D'Hr. Olsen og Plenge's Forslag, som Hr. PI enge paa 

 forrige Generalforsamling til at læse hele Forslaget op for 

 derved at anbefale det til Forhandlingsbasis, sattes det af 

 Dirigenten under Afstemning, om der skulde forhandles paa 

 Grundlag af Kommissionens eller D'Hr. Olsen og Plenge's 

 Hovedudkast. Det sidste vedtoges med stor Majoritet. 



Man skred derefter til Behandling af de enkelte Para- 

 graffer. Da det imidlertid vilde føre for langt her at komme 

 ind paa, hvad der blev sagt ved hver enkelt Paragraf, anbe- 

 fales det de ærede Medlemmer at foretage en Sammenlig- 

 ligning mellem D'Hr. Olsen og Plenge's Forslag og Lovene, 

 saaledes som de kom endelig til at foreligge. Kun for en- 

 kelte særlig interessante Paragraffers Vedkommende skal her 

 gives nogle oplysende Bemærkninger. 



Til § 5 i D'Hr.s Forslag knyttede Formanden den Be- 

 mærkning, at i al den Tid Foreningen havde havt en lig- 

 nende Bestemmelse, var understøttelse kun søgt én Gang, 

 og efter at Hr. Budde-Lund havde udtalt, at hvis nogen 

 i Fremtiden vilde søge derom, kunde det jo afgjøres paa en 

 Generalforsamling, vedtoges det at stryge Paragraffen. Under 

 de fortsatte Forhandlinger naaede man ved 12-Tiden den 

 Aften til § 10 i D'Hr.s Forslag for saa Onsdag d. 15de April 

 Kl. 8 at fortsætte med § 11. Interessen ved denne Aftens 

 Forhandlinger knyttede sig særlig til de Paragrafter, der drejede 

 sig om Tidsskriftet og Redaktionens Forhold til dette og 

 Foreningen. Formanden fandt det saaledes rimelig, at Re- 

 daktøren uden egentlig at have med det økonomiske Spørgs- 

 maal at gjøre, henvendte sig til ham for at faa at vide, 

 hvormeget der kunde ofres paa Tidsskriftet. Hr. PI enge 

 var bange for, at Formanden derved i givet Tilfælde fik det 

 i sin Magt at afskjære Redaktøren fra at udstyre Tidsskriftet, 



