219 



her, hvad der jo forøvrigt gjælder Insekter i al Alminde- 

 lighed, at Foraarsmaanederne, da alt Liv i Naturen 

 vaagner til ny Virksomhed, og Efteraarsraaanederne, 

 der ligesom indsamler den fuldmodne Høst ogsaa i Insek- 

 ternes Verden, er langt bedre Tider til undersøgelse og 

 Indsamling end de egentlige Sommermaaneder. Allerede i 

 Marts, naar Solen skinner varmt i Skovbrynet og kaster 

 vækkende Straaler paa derliggende Myretuer, kan man 

 trøstigt tage Exkursionstasken frem og begive sig ud til en 

 første undersøgelse af Formica rufa^s, den røde Skovmyres 

 Tuer. Enhver vil have lagt Mærke til, hvorledes Myrerne 

 paa milde og varme Martsdage samles i Toppen af Tuen. 

 De er vaagnede af deres Vinterdvale og kommer nu frem af 

 Tuens Indre for at nyde den varme Sol. Med dem er da 

 ogsaa alle deres Gjæster, og hvad der ellers har søgt Vin- 

 terly i Tuens Indre, kommen frem mod Toppen, for enten 

 som Myrerne at lade sig gjennemvarme af Solstraalerne, 

 eller for atter at forlade Tuen og søge andre Opholdssteder. 

 Nu er det derfor den rette Tid at undersøge Tuens Indhold. 

 Mangen Art, som senere forlader sin Vinterbolig i Tuen, 

 kan nu tages her sammen med de egentlige og stadige Myre- 

 gjæster. Endnu bedre bliver Arbejdet i April. Tuen er 

 da efterhaanden bleven helt opvarmet og er fuld af virk- 

 somt Liv fra Bund til Top. Det gjælder nu om at bruge 

 Tiden vel. At sigte paa varme Solskinsdage og midt i Sol- 

 skinnet er ikke tilraadeligt : Myrerne er da altfor livlige og 

 paagaaende. Hellere vælge man til sine Undersøgelser en 

 mindre varm Dag eller idetmindste en Tid paa Dagen, da 

 Solen ikke brænder. 



Efterhaanden som Foraaret skrider frem, tager Myre- 

 gjæsternes Tal i Tuen af, og har man naaet Slutningen af 

 Maj eller Begyndelsen af Juni, vil man snart lægge Mærke 

 til, at mange er forsvundne. Denne Forandring er en ganske 

 naturlig Følge af, at Myrmecophilerne saavelsom andre In- 

 sekter nu søger passende Opholdssteder for deres Yngel, og 

 efter at have sørget for Efterslægten selv dør bort. Mange 

 Myrmecophiler tilbringer deres første Livsstadier i Myretuen, 



15* 



