244 



Form, pratensis. Ofte ses den i stort Antal. Den skal 

 ogsaa kunne tages hos Las. fuliginosus og hos Myrmica- Arter, 

 men noget Tilfælde her fra Landet er mig dog ikke bekjendt. 



* Homalota flavipes Grav. 



Træffes overalt i Tuerne hos Form. rufa og dens nær- 

 staaende Arter, i Almindelighed i stort Antal og til 

 enhver Aarstid. Sammen med Thiasophtla angulata er den 

 en af vore almindeligste Myrmecophiler. Udenfor Myretuer 

 forekommer den ikke. 



* Homalota coiifusa Märkl. 



Ligesom foregaaende en ægte Myrmecophil og træffes 

 kun i Selskab med Las. fuliginosus. Den er sjælden og 

 hidindtil kun taget omkring i Nordsjælland, saaledes oftere 

 ved Donse, hvorfra jeg ogsaa selv har nogle Stkr. Marts, 

 April og Maj. 



* Homalota anceps Er. 



Ligeledes en stadig Gjæst hos Myrer, hyppigst og i 

 Reglen talrigt forekommer den hos Form. rufa og exsecta, 

 men den kan ogsaa trættes hos Las. fuliginosus. Prof. 

 Thomson omtaler, at en nærstaaende Art (H. nidorum) 

 findes i Humleboer: formodentlig er det kun en Form af 

 H. anceps. 



Alle de sidstnævnte tre Arter er egentlige Myrmeco- 

 philer; de taales uden Modstand fra Myrernes Side i selve 

 Tuens Indre. Skjønt man kan se dem løbe omkring midt 

 i Myrernes Vrimmel, er der dog kun sjælden nogen Myre, 

 der tager noget som helst Hensyn til dem : sker det en 

 enkelt Gang, at en uvillig Myre aabner sine Kindbakker 

 imod en Bille, rejser denne strax sin Bagkrop i Vejret, som 

 for at give sig et andet, mindre fredeligt Udseende, men 

 løber forøvrigt strax sin Vej. Disse Staphyliners Opgave i 

 Tuen synes at være den at holde endnu mindre Myregjæster 

 indenfor en vis Grænse. 



