106 
(litit inbfncbct ocb 9tobcn og t t»cn ciwrigc Stræhiing nocjlea 
Iinietannet), og fan oUfaa ith ftgeé ot banne nogcn ®rtk# 
^aanb. ^loen lang, frum, ftvxrt, mcb ©pibfen tpbcltgt affot 
cg treffoftetj ben mcllemfte ©reen er tmttlcrttb faa tpnb, 
at ben nccflen gaaer oDer til at th'»e en S^orfte. 
2)e følgen be ^obpar ^aoe omtrent Itge Sorngbe meb 
anbct, etter oocvgaae bet t al galb fun ganjTe ubetpbeltgl, Itge? 
forn be ogfaa t bet SSfffentltge ^a»e famme ^orm. ^oé f 9* 
fenbe^JJar t^lioer bet fnbbprbc^ ?ængbefor^olb af Nebbene om* 
trent: ] 0+9+5-1-5 -f 10+7; ^ooraf feeé, at anbet ^eb eftcr» 
l)janben tiltager enbeel t ?ængbe. 
Sptmercrne tnbtage ^cle ©tberanben af 9iingene, og 
ere af for^olbgytsj bet^beltg «Storrelfe, men ttlbeelé noget ut9j 
bdtgt affatte; bog banne be en SStnfcI mcb ben oortge 
Tal af 9itngene, vSel» ipaa førfte D^tng tagttagcé ^er Spi* 
merer, ganj!e imob bet fæboanligc ^ov^olb; be ere tmiblerttb 
mtnbre tpbeligt abfftlte fra Syningen, enb 2:ilfcclbet er meb be 
tre folgenbe (Sptmerpar. J^oab formen angaaer, ba ^aee be 
fire førjie Sptmerpar en temmelig langftraft og fmal ^ab* 
maaneform; be tre ftbfte ^par berimob Mioe plubfeligt langt 
brebere enb be foregaaenbe, of en libt uregclnuxuftgt ftrfantet 
gorm, meb Itgefaa flor etter ocl enbog libt ftorre 23rcbe enb 
l'cengbe; bog ere be noget utpbcligt afgrccnbfcbe fra 9?ingene. 
^unnerneé 33r9ftplaber \)aa anbcn, trebie og fjerbe 
9itng ere i)Oi fulboorne 3nt)it)ibcr temmelig ftore, af en urcgels; 
mccéfigt ftrfantet ^orm meb afrunbcbe 2?in!Ier, ^aa en 2)eel af 
Sianben (jlunbom, iffe altib) borfteoæbnebe. 
S3agfroppen, ^mi ^crngbe ubgjor ^enimob ^ af ^^otal» 
Kvngben, ubmccrfer fig t>eb ftn langftraft^rianguUtre etter bag* 
til jccont tilfpibfebe 5orm, er foerbe(c>3 ftærft ^occli^et, meb en 
ilvvngbefjol (ange 9ft)gfiabcn og en temmelig flor afrunbct 
i^nube forrcft (ligcfom ^00 23rt)ftringcnej. Den beflaaer fun 
