128 
ftaaenbc ^ar jer; ubl^ocitct forn noQk af te iM^ijttijflcj ingcntunbc 
for at ncbfocttc (5).'tJ Shkibc, forn \)ax en unægtelig 
j^ortjenefte t Opba^elfen af ©jceUe ap^^aratct, men 
for at antpbe, at jcij i)ax gjort biéfe 5or()oIb til ©jenftanb for 
gjcntagcn Unbcrfogclfc, og efter bcbfte Gs^ne ftræfct at naat et 
paaliDcltgt 9ie[u!tatj og bcrfor ^aabcr, i bet 25a;fenth'gc at turbe 
ftole ^3aa mtne Slngioelfcvé 9?tgtig^eb. 
Sfolge mine fornpebe Unberfogclfcr ^otber jeg bet for rig? 
tigft at mcbbelc nt)e SBefTfrioelfer of be ccibre SIrterj ifær for 
berDeb at opnaae (SemJformig^^eb imedem bisJfeé og be npe 
Slvtero ^cffrioelfe ; faameget mere forn jeg i ben fibj^e 2:ib i 
abffittige 2)ele ^av nboibct og noget niobiftceret min ^lan for 
23cffrioelfer af ^rcebob^r. 
Cuma Edwaidsii Kr. 
S^otaHængben (o: ?ængben fra ^^anbcfpibfcn til «Spibfcn 
af falene Sioeocb^æng) t>ar ^oé be ftorjie ^^i^i^ibcr, jeg 
^ibtil l;vjr ^aft Sejligljeb til at unbcrfoge, omtrent otte ^iuier. 
J^ a ro en er Ijoit» eder (;oibguI, bog mere eder niiubie 
reen. ^ntfiii^ii^cntcrnc Dife [tg i gor^olb til T>'^xeti ©torreife 
^aarbc, niea tidige meget fprobe, og inbc(;oIbe a\t\aa oet for# 
^)olbooi(J megcn £alf og libt ^ornfubftané. iDoerfiaben er 
ujæon, eder kbæffct meb utadige fmaa foniffe ^nubcr. 
^oab formen angaacr, ta obiTfifler bennc 2lrt ftg fra 
familiene oorige mig fcefjenbte 2trter oeb ben i meget ^oj 
©raD opfoulmete og fonoere Jorfrop* ®og frenitiæber rtgtig* 
nof bette 5or()oIo i meget flccrfere ®rab i)Oi ^unnerne, 
ifoer be brccgtige, enb ^oé bannerne. 
j^orfroppcn, eder foreningen af ^ooebet og ©rpj^* 
ringene, ubgjor omtrent ? of 2;otadcEngben ; bensJ ftorfte ^ojbc, 
