220 
(cc\ tet, uaktet malt ^vu anfert fpiu 9Jiotbci>ué, at noc^k Dyr, 
ter lc»c i te oarnicilc 9?ci]tcncr, ere tpft kbocffcbe), at be »orc 
intrettcte for et foibt ^Itma. 3^9 tnbfecr itU , man fan an-- 
»3toe noijen ©runt for, at t et tibltgcre J^ttsJrum, ba be ^pf* 
^ubcbc fonbtei? i DvH-rftobuj^cb ]>aa ben |lorfte Deel af 3ovben, 
nogle 5irter iffe ffulbc ^ai^t 'occxct tnbrcttebc til at Icoe i be 
novbltije JHcgtoncr, albelcs^ )()aa fammc 5D?anbc forn bet nu 
er 2:ilfoElbc nieb ^^jortcffæcjtcn og fcrfficnigc aiibre 2)t)r*). 
5lntoge vt terfor, at (Bibixicné ^lima i en ^ib, ber er gaaet 
foran te pl;i;fif!c ^orantringcr, m tiblujcre (;aoe om^anblct, 
^ai^bc nogcn Stcj^eb nieb bet, »t t »ove Dot^e «agttoge t ben 
fpbltge ^al^fugle — en Dmftffnttij^eb, ber altelesJ er t (2am# 
tlawQ nieb anbre Stjenbégjerninger , faalebeå forn jeg antager 
bet er Meoen m\i veb bet mbbtlbte ^tlfcclbc, t)t>or »i over- 
forte nu ftebftnbenbe ^^cenomcner fra ben ene ^alofugle tH 
ben anbcn — maae »t, forn fanbfpnligc, funne brage folgenbc 
8Iutntiiger : for tet ^i-^rfte, at Stulten tttltgcre ttfe »ar o»er* 
orreiitlig ftren»]^ for bet ?(nbet, at (S^neen iffe tebæffebe S^rbcn 
i nogen lang 2^ib ab ©angen (ba bcttc tffe er 5:tlfccibet i' be 
^terfte Dele af Spb^^lmcrifa, 55" — 56"); for bet ^rebte, at 
SSegctattonen ^ai^be en niere txo'pi\t ^araftccr cnb ben for 
Sotten i.)ax unber fammc 33rebe; og enbelig , at iffun t nnge 
?tfflanb norbltgt for ben faalebcs? beffafnc ©trccfntng (tffe en? 
gang faa Ian>it fom ber, l;for ^^ a Ilas fanbt bet fultflænbtgc 
'J{a;6i^orn) ^i^rtioi-^erflabeu cotgt funbe ^aoc »ffrct froofen: faa* 
leteé, at ifalb bet bebe 1'egcme af et eUcr anbet Dpr til* 
') ^IcminiT I)ar forft frcntfat tenne ^nfluclfc i tttcntc 2UI)ant= 
Jingcr, offcntliiic^joric i the Edinburgh Philosoph. Journ. (^Ipril 
182!) Ofl 3an. 1880). |)an anforcr ten itjentéajcrninci, nt "ilx-kx, 
i^cilci(\Utc met a^jovuen, 3{aven, -paven i\-j Cxcn, leve nuter 
nici}ct forjTjelltQC itlimacv. 
