237 
SiijgfttinenS tagcfte X)cl, og jlrccffcr [u] hen itnber 5tfcifi«"cnj 
btué Scengbeftrccmtng et tcmnidtj bet^beluj (ben inbc^oltcø 
omtrent 5| ©ange t Sotattccngben), ^yorunob ten er temnteltg 
la» ; ©traa(erne'5 2lntal ^ar jeg funbet at ©cere atten, af ^cilfe 
ben forjie (maaffee ogfaa ben anben) er en ^igftraale» ^e>x{U 
etraale meget fert, anben mere enb bobbelt faa lang, j^uubom 
enbcg ftre til fem ®ange faalangj trebte atter bobbelt faa 
lang font onbenj mcb fjerbc og femte ©traale opnaaes? ten 
j^orfte ^ojbe, ^oorpaa gtnnen atter baler jiærft. ©c to forftc 
Straalcr fpnesJ, forn fagt, ot »cere ^tgjlraaler; ben trette er 
tt)beltgt lettet, men ufloftctj te fofgcnte floftebe. 2)et ^t^iU 
af J^alen, forn ligger mctlem ©abborftnnené Opijor og ^flle* 
ftnncné 3^ob, er af meget ftorre ?ccngbe ent ^ojibc og altfaa 
af en temmelig fmal gorm. 
|)alefinnen temmelig Itfle (bene flmfte Scengbe nibe* 
^cliei omtrent otte ©ange t iJotaflængten), men of breb 5<>vm, 
l^ogtil temmelig bi;t)t tntffaaren j ben gaaer §ejt op paa ©tberne af 
^alen met fine ©tottej^raaler* (5traalernes5 Slntal nitten 5 ben 
^terf^e ^aa ^'oev ©ite enfelt, te anbre mere etter minbre 
fløftcbe^ 2lntattct af ©toltej^raalerne ^ar jeg funbet fpt? paa 
ben eore og ligefaamange paa ben nebre ®ibe af ^alefinnen. 
©ibelinten er meget tpbeltgt og ftcertt betegnet; ben 
ffraaner forft noget neb, inbtil ben omtrent naaer 33ugfinnerne5 
©pibfe, og fortfa?tter berpoa ftt ?ob i ^orijontal 9?etning. 
Xien er t bet ^cle tåget ^tpgftaten litt nærmere ent 58ngflaten» 
Rottetet er tilbelé forfpiiet meb ©fjtcel, næmlig paa 
©jættelaagene, faa at ©jccflelaagiJft^fferneiJ 5^rm bei»et fTjule^; 
jeg ^ar faalcbeé fantet gorgjcettelaaget bctceffet meb ftre ®fjcel* 
plabcr, cg ©jcettelaagoftpffet famt Unbergiccttelaagct ffjulte 
unber et ^ar enbnn meget j^orre. @om noget ganf!e ©cer^s 
Ciiet og Ufæt^anligt fortjener at ub(>roeé, at ter fintcS j^crc 
øfjvrl unbcr ©jcettelaagent paa Sinnapparatet. ^aa Sroppcn 
