394 
s»'lis; lainiiiæ appeiidicuin lalfialiiiiii i.aluloriæ ruriiR' ivqiia- 
li^s, Sftis insfructæ lerniiiialibiis. 
I do the a Sa l)iiii K r. 
5 min 2t|'^anbltn3 oDcr ©renlaiibé ^(nifipobev (1838) 
^Lnucntte jc»} Dpniccrtfoni^cten )()aa en af ^Sabtne i' '^^olor- 
^a»ct funten 3^of^c<'*)' i ijvilten l;an trocbe at (jjcnfjenbe |?|lcr? 
focn»? M. Enlonioii; o.i fcr tffe vet Iccnjje fiben (occiifor i neers 
«itrenbe ii^ino af 2;icoffriftet 3. 101) \)a\- jeg atter ^aft l'cJ5 
Itg^eb til at bevere tenne ^Irt, nten enbiut at (;aye nogen Jiunb; 
ffab om, at ten »ar benia'ifet paa (l)renIonbé Slpj^er, '(^ovft 
eftcr ben Zit er jeg blc»en fat i 8tanb til , t let UqU natur* 
l)i|lori|1fe 9J?ufeumé grt>nlanbffe iVarjajtn at opbage et (Srenu 
^lar af ben, fom alterebe l;ar l)enftv^act ber oi-er fex 5lar (ftbeu 
1840), og fom er ncfcfenbt fra 3"Ji'inf^"^flt' <^\ -^r. Stjcbmanb 
il I el f en. 3^3 mener, ceD llnberfegelfen af benne fæmpe* 
iræofige ^t^ot^ea, ben fterfic af aUe betjentte ^fopi-^ber, at ^ave 
fuubet ben af nitg, paa. begge be ooeneitercbc ©teoer ubtipfte, 
i^erinemng befra:ftet, at ben er en egen, fra Idotlica Enlotnoii 
Linn forfijceKtg 5(rt, ffjonbt ben Diftnof jlaaev ben meget nær. 
3cg ^cir ittc funnet forffaffe mtg noget (Srcmplar af S^jlcrfeenS 
1(1. Enloinoi), og altfaa betler ith funnet anfttfic nogen uuiiC;; 
tcibar '^ammenltgning. Stl^t bet er faa langt fra, at '^al* 
lao'é Drb om tenne 2lrt (Spic. IX., 04): ,,in rnari emo- 
pæo orniii ohssrvata lij:l", ere rigtige, at ben ti\trtiniob 
ganiTe f9neé tnbffrccnfet ttl CTperfcen, og iffe engang, t>et-- 
nitnbftc faaotbt jeg ^ar erfaret, tnrffe^ t ©refunbet**). 
^f^aar ^allaé frenibeleé paaf^aacr: liabui eaiidem specifin 
"') Sup;»lemenl lo tlic apiJCiidixofPair y's voyagc, IS21, p;i{;. CCXXVH : 
Idolhea Eiitoiiion. 
■*) l'inai!c er bet rcritnob benne, fom unbcr 9KuMiet ^alfrø cv 
^Sijlcruc );>aa (Jjallaubs? «'^bfpft (.ttareba-fi^^^riiiibe) bctjrr.bt fem 
ffabclifl for giffc.jnrncnc. 
