425 
9>?«nbt)elcn e5 33cfTajfen^eti i)ax jeg tffe oorret tjlanb til 
at er^olbe nogen nøjagtuj gorefiiUmg om, efterbt jeg fun ^ax 
iinberføgt et enejlc (Srentptar af bennc liflc 2lrt t bet Snfelte. 
^erfte ^«'^^'Jif " færbclc6 flort, ba bete ^oengbe ub* 
gjør § af Siotaffængben*), og ttfltge t en oofrorbentltg ®rab 
t9ft, opfoulmet og flccrft, og af en meget ufccboanljg 23t>gtttng, 
f)oab enten man betragter bet oocnfra etter fra ben ^bre @tbe, 
fpne^ tet tffe at beftbbe <Bax, men fun at »cere tjæbnet meb 
en ©ribe^aanb (manus subcheliforniis). Scbbene ere, forn 
fceboanligt, temmelig uttjbettge, men bog funne meb ©ifferf>eb 
fem flfjtælneé, af ^otlfe be to forfte ere uformelige og for^otb^!* 
x>ii fmaa. Srebtc og fjerbe ?eb banne tttfammen en ooer* 
maabe ^ox >^aanb, ber ubgjor mere cnb J^atobeten af j^ob* 
parreté i*ængbe, og er t>cet)uet meb en Itgetebed færbeteé flor 
men temmelig t^nb ^to, ^oié Scengbe tbetininb|le fcelober ^ af 
gobparrcti? ^ængbe. 23etragteé gobparret fra ben inbre (Stbe, 
yijer bet yel en noget foranbret %oxm af Nebbene (ifcfr §oab 
bet næ^ftojle angaaer, ber feeé at ubfenbc en fcetpbettg ^or* 
Icengelfc t ^tetningen nebab), men enbnu opbagcS ingen <Bax. 
%ox^ oeb at unbcrfafte goben ^ræéntng, og titbeté oeb at 
abjlfitte Sebbene fra ^inanben, erfjenbeé bene fanbe 23effaffen* 
t)ebj man feer, at ben bejiaaer af fer Seb, tbet et titte trij: 
angutcert Seb, forn tilforn ffjulteé, nu fremtrceber mettem .^aan* 
ben og be to fmaa 9iobfcbj og at benne »irfeligt er forfinet 
meb en ©ar, tigefom be anbre 2trter af <SIcegten Tanais, 
ff/onbt af en t)efønbertig gorm. 93?ebeni3 ncemtig ben beoæge* 
ligc Kto fremftifler 2:ommeten, fremtræber ben tilforn fra 
næflftbjle Seb3 inbre ©ibe nebabrcttebc gortængetfe tpbetigt 
fom ben ubeocegetigc Sinfler* 2)enne 5>"^^*"Qf^f^ ^^^^ 
') 5ia:mlig naar goben toinfcd ligc ubjlraft, faa ot Stoen banner en 
ret ^intc meb |)aanben. 
