^ 10 1^ 



lidt forsto rret, Munden noget udvidet. 3. c. Roret i nat. Storr. 3. d. en Æggestok, i nat. 

 Storr. 3. e. samme forstor-.-. 3. f. et Æg, stærkt forstorr. 3. g. et modent Æg, ligeledes 

 forstorret. 



Gen. Fitflttlaria, Lam. 

 Spee. Ftrgulacta iuntetii Lam. 



Stirpe filiformi recta basi crassiore, pinnis niillis; cellulis sessi- 

 libus, ure eo lat is, in seriebus obliqvis transversis alternantibus dispositis, 

 in qvaqve serie cellulæ circiter 4. — Lamarck, hist. nat. d. anim. s. vert. 2. p.431. 

 Schweigger, Nat. Reisen, Tab. 2. fig. 12. 



Lamarck har 1. e. giv et en kort Beskrivelse over denne Soefjær, der i det Hele 

 tåget synes at passe paa den, jeg har fundet ved Bergen; ikkun har denne sidste ingen 

 boiet Stilk, heller ingen egentlige Finner, som tillægges V. juncea. I alle Fald vil maaskee 

 en noiagtig Beskriuelse efter levende Exemplarer over denne for vor Fauna nye Soefjær 

 ikke være overflodig, da man hidtil kun synes at have havt torrede for Oine. Den" bedste 

 Tegning, man har af nærværende Art, gav Schweigger 1. c. ; men den er dog kun meget 

 maadelig, da hverken Cellernes Form og Stilling, ei heller Polyperne sees. 



Stilken er tynd, lige, lidt fiirkantet med afrundede Kanter, eller næsten cylindrisk. 

 Imod den overste Ende bliver den mere og mere tynd, nedentil derimod er den meget 

 tyk og kolleformig, dog ikke krumboiet, som den almindelig afbildes, men i frisk Tilstand 

 aldeles lige. Det indentil af Stilkens kjodagtige Beklædning indsluttede kalkagtige Been er 

 meget tyndt og cylindrisk; det staaer i den overste Ende frit et Stykke udenfor denne. 



Stilken er til begge Sider besat med Polypcoller, hvilke sidde enkelte fast til den, 

 dog saakdes, at altid 4 staae tilsammen, dannende transverselle Rader eller halve Ringe, 

 som sidde afvexlende paa hver Side. Enhver af dem gaaer fra Siden af skjævt nedad og 

 og endes paa Stilkens forreste Flade. Dennes bågeste Flade har altsaa ingen Celler. Man 

 seer saaledes, at denne Soefjær ingen Finner har, som Tilfældet er med Virgularia mira- 

 bilis. De ommeldte Cellerader staae nu regelmæssig langs Stilken i lige Afstand fra hver- 

 andre (den nederste kolleformige Ende er polypliJs) og ere omtrent alle af lige Storrelse; 

 kun i begge Ender ere de mindre og bestaae alene af .3 eller 2 Celler. Man mærker ogsaa 

 alleryderst p;a disse Steder meget smaa Knopper, som formodentlig ere Begyndelsen til da 

 fremvoxende nye Celler. Denne Soefjær synes saaledes at voxe i begge Ender. Antallet af 



